Справа № 452/2825/22
Суддя: Корольчук Н. В.
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/2825/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" грудня 2022 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівсьої області
у складі судді головуючого судді Корольчук Н.В.,
за участю: секретаря судового засідання Макаревич Л.Р. представника позивача: Бобак О.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серіїРАП №700121223 від 28 липня 2022 року, -
ОСОБА_1 звернувся до Самбірського міськрайонного судуЛьвівсьої області з позовом до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови серії РАП №700121223 від 28 липня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої на позивача накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.
В обґрунтування позову позивач зокрема зазначає, що він передав право користування належним йому автомобілем Volkswagen polo д.н.з. НОМЕР_1 своєму сину, ОСОБА_2 , який і керував даним транспортним засобом 13.07.2022 року і здійснив паркування в м. Львові по вул. Грушевського, 19. Винесення постанови про накладення адміністративного стягнення саме на нього є неправомірним, оскільки інспектор з паркування, що склав повідомлення, яке стало підставою для винесення оскаржуваної постанови, ще в момент його складання був обізнаний про особу, яка керувала транспортним засобом, оскільки він перебував на майданчику паркування в той час, коли ця особа (син позивача) знаходився біля паркомату і здійснював оплату послуг паркування та надав інспектору чек. До того ж, таке повідомлення було складене 13.07.2022 року о 11-51 год., а оплата за користування послугами паркування була здійснена того ж дня об 11-54 год.. Відтак, з оскаржуваною постановою не погоджується та вважає її такою, що прийнята без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, що мають значення для прийняття рішення, за відсутності складу адміністративного правопорушення і підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 27 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП №700121223 від 28 липня 2022 року, постановлено розгляд справи проводити за правилами розгляду позовного провадження окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст.ст. 268, 269 КАС України у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 6 жовтня 2022 року.
06 жовтня 2022 року розгляд справи було відкладено за клопотанням представника позивача, який свою позицію обґрунтовував тим, що отримав відзив відповідача на позовну заяву лише в день розгляду справи 06 жовтня 2022 року, а тому просив надати йому час для ознайомлення з ним та доданими до нього документами. З огляду на зазначене, розгляд справи було відкладено на 17 жовтня 2022 року.
17жовтня 2022 року розгляд справи було відкладено судом на 10листопада 2022 року.
10 листопада 2022 року позивачем подано до суду додаткові пояснення, відповідно до яких останній додатково до доводів, викладених в позовній заяві, стверджує, що збитків інкримінованими йому діями він не заподіяв, оскільки оплата за користування послугами паркування була здійснена того ж дня об 11-54 год. в сумі 15 грн. на 1 годину користування послугами паркування, а згодом о 13-26 год. - в сумі 20 грн. за наступну 1 годину 19 хвилин користування тими ж послугами, і таким чином була здійснена повна оплата за весь час користування майданчиком для платного паркування, який склав 2 год. 19 хв.. Також зазначає, що надані відповідачем фотознімки належного йому автомобіля не містять інформацію про те, що паркування автомобіля здійснювалося саме на майданчику для платного користування, оскільки на них не міститься зображень таблички до дорожнього знаку 5.43 «Зона стоянки» 7.14 «Платні послуги», а отже вважає, що такі фотоматеріали не є належними доказами інкримінованого йому правопорушення. Крім того вказує, що відповідачем не доведено, що територія, про яку йдеться мова в оскаржуваній постанові та про яку зазначено на зображеннях, і є саме територією, яка визначена як спеціальна земельна ділянка, відведена для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів за плату відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради, а також не надано доказів належного функціонування засобів сплати вартості послуг паркування.
10листопада 2022 року розгляд справи було відкладено судом на 25листопада 2022 року, 25листопада 2022 року на 12 грудня 2022 року.
Допитаний у судовому засіданні 12 грудня 2022року свідок ОСОБА_2 повідомив суду, що 13 липня 2022 року він перебував у службових справах у м. Львові та близько 11-15 год. припаркував автомобіль Volkswagen polo д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є його батько позивач ОСОБА_1 і який передав йому право керуванням цим автомобілем, на вул. Грушевського. Знаку, який би вказував, що місце, де він припаркував автомобіль, є майданчиком для платного паркування, він не бачив, на тротуарі, вздовж якого він здійснив паркування, блакитної смуги не було, разом з цим така смуга була позначена по центру проїзної частини. Паркувального автомату поруч також не побачив, хоча знайшов такий автомат за 20 м від місця паркування. Оскільки на ньому не було розміщено роз`яснень щодо порядку його функціонування, а також була відсутня інформація про місцерозташування майданчика, послуги за користування яким підлягали оплаті за його допомогою, тому він не був впевнений в тому, що саме за допомогою цього терміналу має здійснити оплату послуг парковки, а оскільки поспішав в справах пішов, не здійснивши оплату. Коли повернувся знову підійшов до того ж паркомату, почав з`ясовувати правила його роботи та здійснив оплату послуг паркування близько 11-54 год. в сумі 15 грн., після чого знову пішов у справах, а коли повернувся побачив повідомлення про притягнення до відповідальності та знову здійснив оплату послуг паркування в сумі 20 грн. за час фактичного користування майданчиком в той день, який загалом склав 2 год. 19 хв.
Представник позивача у судовому засіданні 23 грудня 2022 року позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, посилаючись на те, що відповідачем не доведено факту вчинення адміністративного правопорушення позивачем, ним здійснено повну оплату послуг за користування майданчиком для платного користування, а тому його діями збитків не завдано. Також представник позивача зазначила, що фотознімки, які долучено відповідачем до відзиву, не містять зображення таблички до дорожнього знаку 5.43 «Зона стоянки» 7.14 «Платні послуги», а отже вони не є належними доказами інкримінованого йому правопорушення. Крім того вказала, що відповідачем не доведено, що територія, про яку йдеться мова в оскаржуваній постанові та про яку зазначено на зображеннях, і є саме територією, яка визначена як спеціальна земельна ділянка, відведена для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів за плату відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради, а також не надано доказів належного функціонування засобів сплати вартості послуг паркування.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
За змістом ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).
Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП №700121223 від 28 липня 2022 року, складеної інспектором з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради позивача Сенечина В.М. притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 300,00 грн..
В оскаржуваній постанові вказується, що 13 липня 2022 року о 11-51 год. водієм транспортного засобу Volkswagenpolo д.н.з. НОМЕР_1 здійснено користування майданчиком для платного паркування, що знаходиться за адресою: В1023 вул. Грушевського м. Львів, з неоплатою вартості послуг користування майданчиком для платного користування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного користування, чим порушено вимоги абз. 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою КМУ від 03.12.2009 року №1342, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 152-1 КУпАП України.
Відповідно до ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Як встановлено судом, позивача притягнуто до відповідальності у відповідності до положень ст. 14-2 КУпАП як власника транспортного засобу за неоплату послуг з користування майданчиком для платного паркування, зафіксоване в режимі фотозйомки. Справа про адміністративне правопорушення розглянута у відсутності позивача, що відповідає правилам розгляду справи щодо правопорушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих в режимі фотозйомки (відеозапису), визначеному ст. 279-1 КУпАП.
Суд зазначає, що позивачем не надано суду доказів про те, щодо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача транспортного засобу Volkswagenpolo д.н.з. НОМЕР_1 . У такому випадку на підставі положень ст. 14-2 КУпАП, відповідальність має нести ОСОБА_1 , оскільки за ним зареєстрований транспортний засіб.
За змістом ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.
Частина 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 8.1 ПДР України визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальникам.
Згідно з вимогами абз. 4 п. 4 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою КМУ від 03.12.009 року №1342, відведені майданчики для паркування - майданчики для паркування, розміщені в межах проїзної частини вулиці або дороги та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306.
Згідно з п. 33.7.14 Правил дорожнього руху, затверджених КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306, табличка 7.14 Платні послуги застосовується із знаками 5.42.1, 5.42.2 або 5.43 для позначення місць, майданчиків або зони стоянки транспортних засобів, на яких беруть плату за паркування, а також із знаками 6.6, 6.11 і 6.21, де послуги надаються тільки на платній основі.
Як вбачається з доданої відповідачем до відзиву схеми майданчика для платного паркування транспортних засобів на вул. Грушевського додаток 1, у ній зафіксовано, що на даному майданчику розміщена табличка 7.14 Платні послуги.
Окрім цього, як вбачається з пояснень допитаного судом свідка ОСОБА_2 , по центру проїзної частини поруч з місцем, де він здійснив паркування, була нанесена блакитна смуга, що у відповідності до п. 13 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою КМУ від 03.12.009 року №1342, є додаткової ознакою майданчика для паркування.
Суд вважає, що саме наведені ознаки у сукупності і дали можливість свідку ідентифікувати це місце саме як майданчик для платного користування і спонукали його здійснювати пошук паркомату, про що повідомив свідок у судовому засіданні, що спростовує доводи позивача про відсутність у справі доказів на підтвердження того, що майданчик за адресою: В1023 вул. Грушевського м. Львів, є саме майданчиком для платного паркування.
Крім того, відповідно до п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою КМУ №1342 від 03.12.2009 року, користувач зобов`язаний сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування та розмістити у лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу платіжний документ у спосіб, що забезпечує його видимість для перевірки. Після закінчення часу паркування, за який сплачено, звільнити місце паркування або сплатити вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування за час фактичного паркування.
При цьому, згідно Примітки до ст. 152-1 КУпАП, під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).
З долучених відповідачем до відзиву фотознімків (додаток 2) видно, що транспортний засіб Volkswagen polo д.н.з. НОМЕР_1 перебував на платній стоянці за адресою: В1023 вул. Грушевського м. Львів, 13.07.2022 року у період часу з 11-16 год. по 11-51 год. без оплати.
Вказана фотофіксація адміністративного правопорушення здійснена з використанням технічного засобу, ідентифікаційні ознаки якого зазначені у постанові про накладення адміністративного стягнення серії РАП №700121223 від 28 липня 2022 року, а тому суд вважає долучені фотознімки належними та допустимими доказами на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 152-1 КУпАП.
Долучені позивачем до позовної заяви квитанції про оплату послуг паркування, перша з яких була проведена о 11-54 год., тобто вже після фіксації адміністративного правопорушення, підтверджують факти оплати послуг 13.07.2022 року за період часу з 11-54 до 12-54 год. та з 13-26 до 14-46 год., коли за пояснення свідка ОСОБА_2 він ходив у справах, і не спростовують факт неоплати послуг більше як за 10 хв. у період часу з 11-16 год. по 11-51 год..
Позивач стверджує про те, що відповідачем не надано доказів належного функціонування засобів сплати вартості послуг паркування на майданчику, де було здійснено паркування належного йому автомобіля, проте, на думку суду, підтвердженням належного функціонує паркомату там є саме проведення оплати за допомогою його свідком ОСОБА_2 ..
Окрім цього, як свідчать матеріали справи, повідомлення, яке стало підставою для винесення оскаржуваної постанови, було складено інспектором 13.07.2022 року, тоді як оскаржувана постанова винесена 28.07.2022 року. В цей проміжок часу ні особа, яка керувала транспортним засобом, ні позивач не скористалися правом, передбаченим ч. 1 ст. 279-3 КУпАП, як гарантією звільнення від адміністративної відповідальності, звернутися особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також не надали документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу, хоча про таку можливість було роз`яснено безпосередньо в оскаржуваній постанові.
Отже, доказів неправомірної поведінки працівників Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради суду не надано, приймаючи оскаржувану постанову відповідач реалізовував свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху.
Підстави позову, на які посилався позивач, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, не спростовано останнім.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, а тому доводи позивача є необґрунтованими та безпідставними. Відтак суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії РАП №700121223 від 28 липня 2022 року є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.
Крім того, інші доводи позивача, викладені у позовній заяві та додатково поданих поясненнях, не спростовують висновків суду про необгрунтованість позовних вимог.
Правові підстави для розподілу витрат на оплату судового збору відсутні.
Керуючись ст.ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП №700121223 від 28 липня 2022 року відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, 79008, ).

Суддя: Н.В. Корольчук