Справа № 280/10831/21
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 280/10831/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Олефіренко Н.А., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року в адміністративній справі №280/10831/21 (головуючий суддя першої інстанції Максименко Л.Я.) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 22.10.2021 року (згідно штампу на поштовому конверті) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 12 жовтня 2021 року №308146 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 34000,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що жодних доказів, які б підтверджували наявність позивача на місці перевірки у м.Нікополі 20.08.2021 року о 14 год. 50 хв., а також ознайомлення водія з актом № 294748, або доказів підтверджуючих відмову водія від підпису акту та надання пояснень не має (свідки події та їх підписи в акті також відсутні). Вважає, що відповідачем не доведено, що саме позивач в час перевірки здійснював вантажні перевезення. Крім того зазначає, що відповідачем не надано доказів фіксування 20.08.2021 року перевірки транспортного засобу за допомогою засобів аудіо- та відеофіксації, які б підтвердили належність транспортного засобу позивачу та/або що він є автомобільним перевізником. З огляду на це, вважає, що відповідачем необґрунтовано застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф в розмірі 34000,00 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з`ясуванням обставин справи, є необґрунтованим та прийняте з порушенням норм матеріального права. Скаржник просить суд задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених в адміністративному позові.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила таке.

Позивач - ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 07.04.2021 року, номер запису 003005735. Видами економічної діяльності є: 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (основний); 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.79 Роздрібна торгівля уживаними товарами в магазинах; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 46.14 Діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткуванням, суднами та літаками (а.с. 11).

Відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Законом України «Про автомобільний транспорт» повноваження.

Відповідно до договору від 13.07.2021 року №Ч-000173, який укладено між ФОП ОСОБА_1 (перевізник) та ТОВ «Чистопілля» (замовник), перевізник зобов`язується доставити довірений йому замовником (чи відправником) вантаж до пункту призначення і видати його замовнику (чи одержувачу), а замовник зобов`язується здійснювати за перевезення вантажу встановлену в доповненнях до договору (специфікаціях, заявках) плату (а.с. 31-35).

Згідно пункту 1.2. вказаного договору всі послуги з перевезення вантажів за цим договором перевізник виконує з використанням вантажних автомобілів, що належать йому на праві власності або використовує їх на законних підставах (а.с. 31).

ОСОБА_1 належить, зокрема, транспортний засіб марки DAF XF 95.430, LEVEN причіп, номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.45-46).

20.08.2021 року о 14 год. 50 хв. старшими державним інспектором відділу державного контролю Мальованим С.І. здійснено перевірку транспортного засобу марки DAF XF 95.430, LEVEN причіп, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , встановлено порушення: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за яке передбачена абз.16 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», про що складено акт №294778 (а.с. 4).

Також, інспекторами складений акт №039887 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 20.08.2021 року, розрахунок №039887 від 20.08.2021 року (а.с.5-6).

Водій транспортного засобу ОСОБА_2 з висновками актів від 20.08.2021 року ознайомлений, від надання пояснення та підпису відмовився, про що зазначено в актах перевірки.

12 жовтня 2021 року Придніпровським міжрегіонального управління Укртрансбезпеки винесено постанову №308146 на підставі абз.16 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 34000 грн. (а.с.7).

Не погодившись з постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач оскаржив таку постанову до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив із того, що доводи позивача, викладені в позовній заяві, не підтверджені належними та допустимими доказами, а позиція позивача спростована наявними в матеріалах справи документами. Водночас відповідачем доведено наявність порушення з боку позивача щодо перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу та винесено правомірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про дорожній рух» (далі по тексту - Закон №3353), Законом України «Про автомобільний транспорт» (далі по тексту - Закон №2344), Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (далі по тексту - Порядок №1567).

Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Згідно зі статтею 6 Закону №2344 реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Пунктом 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103 (далі по тексту - Положення №103) передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Положення №103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.

Згідно з підпунктами 2 та 29 пункту 5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Отже, відповідачу надано право здійснювати державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначено Порядком №1567, відповідно до пунктів 2, 3, 4 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Частинами 14, 17 статті 6 Закону №2344 передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Згідно абзацу 54 статті 1 Закону №2344 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Пунктами 12, 14 Порядку №1567 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до пункту 16 Порядку №1567 під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю, регламентованого Порядком №879.

Згідно із пунктами 3, 4 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху; робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м.Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Виходячи зі змісту пунктів 16, 18, 19 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль. За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення. Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Частиною третьою статті 48 Закону №2344 встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.22.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі по тексту - ПДР), маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Пунктом 22.5 ПДР передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Правила перевезення неподільного та подільного вантажів у випадку перевищення вагових або габаритних параметрів є різними:

- перевезення неподільного вантажу допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі;

- перевезення подільного вантажу не допускається взагалі.

За змістом товарно-транспортної накладної позивач перевозив вантаж (пшениця), який за своїм характером є подільним, тобто може при завантаженні бути поділений на окремі частки без втрати або пошкодження його властивостей, а тому перевезення такого вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху заборонено.

Головна мета такої заборони - збереження автомобільних доріг та попередження їх передчасного руйнування. Внаслідок цього й встановлено заборону з перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм без будь-яких винятків.

Отже, чинним законодавством встановлена імперативна заборона на перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає можливість отримання перевізником дозволу на участь у дорожньому русі.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про накладення штрафу винесена відносно позивача у зв`язку з порушенням приписів абзацу 16 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ, а саме перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу (а.с. 54).

За змістом абзацу 16 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підтвердження вчиненого порушення відповідачем надано акт №039887 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 20.08.2021 року в якому зокрема зазначено, що нормативно допустима вага складає 44,00 т, а фактична, згідно ТТН № 889664 від 20.08.2021 року становить 58,30 т (а.с. 56, 57).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Чистопілля» укладено договір №Ч-000173 від 13.07.2021 року про перевезення вантажів (а.с.31-35).

Апелянт зазначає, що відповідно до специфікації до вказаного вище договору маса брутто автопоїзда не перевищує 40 тон.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно тексту вказаної специфікації «маса брутто автопоїзда не повинна перевищувати 40 тон», проте апелянтом не надано доказів того, що під час здійснення перевезення вантажу маса автопоїзда дійсно не перевищувала 40 т (а.с.36).

Натомість, згідно ТТН №889664 від 20.08.2021 року маса брутто атопоїзда (транспортного засобу DAF XF 95.430, LEVEN причіп, номерний знак НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_2 , складає 58,3 т, що підтверджує дані акту перевірки (а.с.56).

Згідно товарно-транспортної накладної №889664 від 20.08.2021 року перевезення вантажу (пшениця) здійснювалось перевізником ОСОБА_1 від вантажовідправника ТОВ «Чистопілля» (Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Чистопіль) до пункту розвантаження в м.Нікополь, що спростовує посилання позивача про відсутність його транспортного засобу 20.08.2021 року у м.Нікополь.

Вказані обставини позивачем в апеляційній скарзі не спростовано.

Посилання апелянта на відсутність на товарно-транспортній накладній, яка надана до матеріалів справи відповідачем, печатки та підпису ЧП ОСОБА_3 є безпідставним та необрунтованим, оскільки на вказаному документі наявна обов`язкова печатка постачальника - ТОВ «Чистопілля», а тому вказаний доказ є належним та приймається апеляційним судом.

Посадовими особами відповідача зважування транспортного засобу не проводилось, оскільки за наявності наведених вище документів, таке зважування не було необхідним. Відповідачем проведено документальний ваговий контроль за наявними документами, в результаті чого і встановлено перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Таким чином, позивачем допущено порушення Закону України «Про автомобільні дороги», оскільки маса навантаження перевищує норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, що в свою чергу дозволяється лише за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Апелянтом зазначені обставини не спростовані ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції.

Крім того, дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України або документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, позивачем ані під час перевірки, а ні при поданні позовної заяви та апеляційної скарги не надано.

Колегія суддів зауважує, що доводи апелянта про відсутності документального підтвердження з боку відповідача вчинення позивачем порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме перевищення вагової норми на 32,5% під час автомобільного вантажного перевезення, спростовуються наведеними вище матеріалами справи, а тому є необґрунтованими та до уваги не приймаються.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року в адміністративній справі №280/10831/21 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року в адміністративній справі №280/10831/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Чабаненко