Справа № 160/13006/22
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О., -
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) в місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
25.08.2022 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач, у з урахуванням уточненої позовної заяви від 05.09.2022 р., просить суд, встановити відсутність компетенції (повноважень) командира 232 батальйону 128 бригади СТрО ( в/ч НОМЕР_1 ) у майора ОСОБА_2 на друкування 22.05.2022року Розпорядження №147 від 22.05.2022р., його підпис з проставленням відбитку гербової печатки в/ч НОМЕР_1 та оприлюднення перед особовим складом в/ч НОМЕР_1 ; визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_1 виготовлення 22.05.2022р. офіційного документу Розпорядження №147 від 22.05.2022р. шляхом його друкування, проставлення відбитку гербової печатки в/ч НОМЕР_1 на написі командир в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 та його оприлюднення перед особовим складом в/ч НОМЕР_1 ; визнати незаконним і скасувати індивідуальний акт Розпорядження№147 від 22.05.2022р.; визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_1 - створення документів службового розслідування про відмову виконання солдатом ОСОБА_4 Розпорядження №147від 22.05.2022р. з висновком про факт порушення вимог військової дисципліни; визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_1 складення і подання до ВП №5 Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області заяви про відкриту відмову (непокору) солдата ОСОБА_5 від виконання Розпорядження №147 від 22.05.2022р. за підписом ОСОБА_3 як законного розпорядження (наказу) уповноваженої особи командира в/ч НОМЕР_1 ; стягнути з в/ч НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних призначень - на користь солдата ОСОБА_5 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) 30 тис. грн. відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок створення і оприлюднення 22.05.2022р Розпорядження №147 від 22.05.2022р., звернення до правоохоронного органу із заявою про відкриту відмову (непокору) солдата ОСОБА_5 від його виконання як законного розпорядження уповноваженої особи - командира в/ч НОМЕР_1 .
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
04.08.2022 року позивачу стало відомо, що 22.05.2022 року при створенні і видачі розпорядження № 147 від 22.05.2022 р., за підписом громадянина ОСОБА_2 , який представлявся командиром в/ч НОМЕР_1 , останній в дійсності не обіймав жодну з посад в в/ч НОМЕР_1 та ЗСУ. Таким чином, в період вчинення вказаних незаконних дій і видання розпорядження № 147 від 22.05.2022р.», за своїм підписом громадянин ОСОБА_2 незаконно представлявся командиром в/ч НОМЕР_1 , не обіймаючи цю посаду, тобто був не уповноважений на видачу будь-яких розпоряджень щодо особового складу, при цьому перебував на території військової частини незаконно як цивільна особа, користуючись дружніми відносинами зі ст. л-том ОСОБА_6 .
Станом на 22.05.2022 р. ТВО командира в/ч НОМЕР_1 - ст. л-т ОСОБА_6 , як офіційному очільнику військової адміністрації батальйону, було достеменно відомо, що гр-н ОСОБА_2 не є уповноваженою особою на видачу розпоряджень (наказів) про переміщення особового складу, і фактично перебуває на території в/ч НОМЕР_1 незаконно. У зв`язку з цим, як зазначає позивач, сприяючи свавільним незаконним діям не уповноваженої особи,- ст. л-т ОСОБА_6 потурав чиненню беззаконня відносно бійців ввіреної йому в/ч НОМЕР_1 , достеменно розуміючи можливі негативні наслідки виконання незаконного розпорядження. Враховуючи вищенаведене позивач вважає очевидними ознаки відкритої свавільності в діях посадових осіб відповідача у зв`язку із створенням і видачею завідомо неправдивого офіційного документу - Розпорядження № 147 від 22.05.2022р., шляхом проставлення відбитки круглої печатки в/ч НОМЕР_1 і підпису гр-на ОСОБА_2 «Віталій Акуліч» як командира в/ч НОМЕР_1 з метою надання йому вигляду офіційного документу.
В іншій частині позовної заяви відмовлено.
Заяву позивача - ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами в електронному вигляді та надіслання процесуальних документів на електрону адресу від 03.11.2022 р.,- повернути заявнику без розгляду.
Суд зазначає, що 28.10.2022 р. представником відповідача було направлено на адресу суду відзив на позовну заяву, в тексті якого зазначено наступне.
Відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 29.05.2022 № 666 майора ОСОБА_2 було призначено командиром військової частини НОМЕР_1 та згідно наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 04.06.2022 майор ОСОБА_2 прийняв посаду та приступив до виконання обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 .
На підставі означеного вище, та з урахуванням норм чинного законодавства представник відповідача просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Суд зазначає, що дана справа вирішується в межах строку визначеного ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом, копія якого міститься в матеріалах справи.
Позивач - ОСОБА_1 був призваний на військову службу по мобілізації осіб рядового та сержантського складу на підставі указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та № 69/2022 і з 01.03.2022 зарахований на посаду старшого розвідника-кулеметника розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується відомостями, які містяться в матеріалах справи.
Безпосереднім начальником позивача був головний сержант взводу розвідки ОСОБА_7 , на якого, відповідно до наказу від 10.04.2022 №7 було покладено виконання обов`язків командира взводу розвідки військової частини НОМЕР_1 .
Вищим командиром позивача був офіцер групи розвідки старший лейтенант ОСОБА_8 , який виконував обов`язки начальника групи розвідки військової частини НОМЕР_1 .
Майор ОСОБА_2 , який перебував на посаді провідного інженера групи контролю якості 227 військового представництва Міністерства оборони України, був відряджений до НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони відповідно до наказу начальника 227 військового представництва Міністерства оборони України від 04.03.2022 № 20.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 17.04.2022 № 27, відповідно до пункту 4-1 частини 1 статті 252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.201 № 1153/2008 з 01.04.2022 був призначений тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 29.05.2022 № 666 майора ОСОБА_2 було призначено командиром військової частини НОМЕР_1 та згідно наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 04.06.2022 майор ОСОБА_2 прийняв посаду та приступив до виконання обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 .
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 29.05.2022 року наказом № 189/1 командира військової частини НОМЕР_1 було розпочато службове розслідування за фактом невиконання Бойового розпорядження Командира 108 Обр ТрО № 596 від 17.05.2022 року про передислокацію 232 батальйону на рубежі оборони старшим сержантом ОСОБА_7 .
29.05.2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 складено наказ № 191/1 Про результати службового розслідування, яким викладено фактичний зміст обставин та за порушення статей 402,403,404, 425, 426-1Кримінального Кодексу України, статті 11 Внутрішнього статуту Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України головному сержанту розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_7 оголосити попередження про неповну службову відповідальність; за порушення статей 402,403,404, 425, Кримінального Кодексу України, статті 11 Внутрішнього статуту Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України розвіднику-кулеметнику розвідувального взводу військової частини НОМЕР_6 солдату ОСОБА_1 оголосити сувору догану.
Відповідно до тексту розпорядження від 22.05.2022 р. №147, який підписаний командиром військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_9 , визначено, що згідно бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 №46/180522 від 18.05.2022 р., та у зв`язку з передислокацією військової частини НОМЕР_1 на нові рубежі оборони, військовослужбовців розвідувального взводу, зокрема солдата ОСОБА_1 перемістити до місця розташування РОПу 4-ї роти та підпорядкувати командиру роти старшому лейтенанту ОСОБА_10 .
В матеріалах справи міститься заява про вчинення кримінальних правопорушень посадовими особами військової частини до ВП №5 Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області заяви про відкриту відмову (непокору) солдата ОСОБА_1 від виконання розпорядження №147 від 22.05.2022р.
Не погоджуючись з тим фактом, що командиром військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_3 мав повноваження щодо підписання оскаржуваного розпорядження №147 від 22.05.2022 р. та, як наслідок виконання останнього, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають на військову службу відповідно до закону. Аналогічне передбачене п.1. ч.1. Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.
Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, Закон України Про військовий обов`язок і військову службу, Закон України Про збройні Сили України, Закону України Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України відповідно до п.21 ч.1. ст. 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану згідно з Указом Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 в Україні введено воєнний стан. Даний Указ затверджено Законом України Про затвердження Указу Президента України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні.
Відповідно до ст.1 Закону України Про правовий режим воєнного стану, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, та передбачає надання відповідним органам влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відведення загрози, відсічі збройній агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Частиною 6 статті 2 ЗУ Про військовий обов`язок та військову службу визначені види військової служби, до яких відноситься військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до ч.7 ст.6 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», порядок призначення на військові посади встановлюється Конституцією України, законами України, положеннями про проходження військової служби, про проходження громадянами України служби у військовому резерві.
Відповідно до п.5 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України.
Визначення соціального захисту військовослужбовців міститься у статті 1 Закону № 2011, та означає діяльність (функція) держави, спрямовану на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
У відповідності до статті 1-2 Закону № 2011, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Доводи позивача стосовно відсутності у майора ОСОБА_2 повноважень командира військової частини НОМЕР_1 як підстава для не виконання розпорядження №147 від 22.05.2022 р. є безпідставними з огляду на наступне.
Наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 17.04.2022 р. № 27 призначено ОСОБА_2 тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 . Таким чином, ОСОБА_2 в період виникнення спірних правовідносин мав повноваження командира військової частини НОМЕР_1 . Повноваження ОСОБА_2 на винесення вказаних розпоряджень підтверджені належними та допустимими доказами по справі.
Таким чином, суд виходить з правомірності вказаного розпорядження та створення документів службового розслідування щодо відмови виконання солдатом ОСОБА_1 розпорядження №147 від 22.05.2022 р.
Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо встановлення відсутності компетенції (повноважень) командира 232 батальйону 128 бригади СТрО ( в/ч НОМЕР_1 ) у майора ОСОБА_2 на друкування 22.05.2022року Розпорядження №147 від 22.05.2022р., його підпис з проставленням відбитку гербової печатки в/ч НОМЕР_1 та оприлюднення перед особовим складом в/ч НОМЕР_1 ; щодо визнання неправомірними дії в/ч НОМЕР_1 виготовлення 22.05.2022р. офіційного документу Розпорядження №147 від 22.05.2022р. шляхом його друкування, проставлення відбитку гербової печатки в/ч НОМЕР_1 на написі командир в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 та його оприлюднення перед особовим складом в/ч НОМЕР_1 ; визнати незаконним і скасувати індивідуальний акт Розпорядження№147 від 22.05.2022р.; щодо визнання неправомірними дії в/ч НОМЕР_1 - створення документів службового розслідування про відмову виконання солдатом ОСОБА_4 Розпорядження №147від 22.05.2022р. з висновком про факт порушення вимог військової дисципліни; щодо визнання неправомірними дії в/ч НОМЕР_1 складення і подання до ВП №5 Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області заяви про відкриту відмову (непокору) солдата ОСОБА_5 від виконання Розпорядження №147 від 22.05.2022р. за підписом ОСОБА_3 як законного розпорядження (наказу) уповноваженої особи командира в/ч НОМЕР_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, не стягуються.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова