Справа № 520/1544/22
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 р.Справа № 520/1544/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Кролівець П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з питань праці на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 р. (постановлену суддею Пановим М.М.) по справі № 520/1544/22 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, в якій просив: вжити заходи забезпечення позову до пред`явлення позову ОСОБА_1 , який має намір звернутись до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу тимчасово виконуючого обов`язки голови, а саме, про визнання протиправним та скасування наказу тимчасово виконуючого обов`язки голови Держаної служби України з питань праці Ігоря Дегенера від 20.01.2022 р. № 8-кт "Про порушення дисциплінарного провадження стосовно державного службовця ОСОБА_2 ", шляхом зупинення дії наказу Державної служби України з питань праці № 8-кт від 20.01.2022 р. "Про порушення дисциплінарного провадження стосовно держаного службовця ОСОБА_2 " в частині п. 4 зазначеного наказу, яким наказано на час здійснення дисциплінарного провадження відсторонити від виконання посадових обов`язків державного службовця ОСОБА_1 , начальника Головного управління Держпраці у Харківській області.

В обґрунтування вищевказаної заяви заявником зазначено, що, вищезазначеним наказом порушено дисциплінарне провадження стосовно нього та його відсторонено від виконання посадових обов`язків, що призвело до порушення конституційних прав та гарантій на працю і своєчасного одержання винагороди за неї. Крім того, заявником зазначено, що цей наказ в частині відсторонення його від виконання посадових обов`язків прийнятий незаконно, у зв`язку з чим є підстави для забезпечення позову.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 р. задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову , а саме, вжито заходи забезпечення позову до пред`явлення позову шляхом зупинення дії наказу Державної служби України з питань праці № 8-кт від 20.01.2022 р. "Про порушення дисциплінарного провадження стосовно держаного службовця ОСОБА_2 " в частині п. 4 зазначеного наказу, яким наказано на час здійснення дисциплінарного провадження відсторонити від виконання посадових обов`язків державного службовця ОСОБА_1 , начальника Головного управління Держпраці у Харківській області.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 р. та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: вимог Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судове засідання учасники справи своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (в подальшому КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що наведені заявником доводи щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову відповідають критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності вимог. Незалежно від результатів вирішення цього спору, вжиття заходів забезпечення даного адміністративного позову не може завдати істотної шкоди, тоді як відсторонення від виконання службових обов`язків заявника, безумовно завдає більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Підстави забезпечення позову, встановлені в ч. 2 ст. 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно із ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб. (ч. 2 ст. 151 КАС України).

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом з тим, суд не вправі вживати заходи забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права, викладений в постановах Верховного Суду від 14.02.2020 р. у справі № 826/4679/18, від 06.12.2022 р. у справі № 140/8745/21.

Судовим розглядом встановлено, що Наказом тимчасово виконуючого обов`язки голови Держаної служби України з питань праці Ігоря Дегенера № 8-кт від 20.01.2022 р. "Про порушення дисциплінарного провадження стосовно державного службовця ОСОБА_2 ": 1) порушено дисциплінарне провадження стосовно державного службовця ОСОБА_1 , начальника Головного управління Держпраці у Харківській області; 2) утворено дисциплінарну комісію для здійснення дисциплінарного провадження стосовно державного службовця ОСОБА_1 , начальника Головного управління Держпраці у Харківській області та затверджено її склад; 3 ) зобов`язано комісію внести подання разом з матеріалами дисциплінарної справи у строк до 17.02.2022 р.; 4) на час здійснення дисциплінарного провадження відсторонено від виконання службових обов`язків державного службовця ОСОБА_1 , начальника Головного управління Держпраці у Харківській області.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, заявник зазначає про намір оскаржити вищевказаний наказ про порушення дисциплінарного провадження стосовно нього.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що суть рішення суду за наслідками розгляду відповідного спору полягатиме виключно у констатації факту правомірності чи, навпаки, протиправності оспорюваного наказу відповідача та, у випадку останнього - позбавленні його правових наслідків шляхом скасування, тобто, рішення суду за наслідками розгляду і вирішення такого позову не потребуватиме вжиття додаткових заходів для його виконання.

Таким чином, у справі за цим позовом не може бути ускладнене чи унеможливлене виконання рішення суду, у зв`язку з чим відсутня необхідність вжиття заходів забезпечення позову з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 150 КАС України.

Правомірність вищевказаного наказу відповідача входить до предмету з`ясування в межах розгляду судом справи по суті. Вчинення виконуючим обов`язки голови Держаної служби України з питань праці дій та прийняття ним рішень, які, на думку позивача, суперечать закону не може слугувати самостійною підставою для забезпечення позову, оскільки у разі задоволення позову про скасування наказу виконуючого обов`язки голови Держаної служби України з питань праці Ігоря Дегенера № 8-кт від 20.01.2022 р. "Про порушення дисциплінарного провадження стосовно держаного службовця ОСОБА_2 ", буде відновлене правове становище, яке існувало до прийняття оспорюваного наказу, що не потребуватиме вжиття додаткових заходів.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права, викладений в постанові Верховного Суду від 08.07.2020 р. у справі № 826/14303/18.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними твердження заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення його прав та інтересів, оскільки вирішення цього питання призведе до фактичного вирішення справи по суті до постановлення у ній відповідного рішення, тобто, на стадії, коли суд ще не здійснював дослідження та оцінку доказів і обставин, які стали підставою для вчинення відповідачем оскаржуваних дій.

Крім того, позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення в справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі № 800/521/17 та в постанові Верховного Суду № 640/24600/20 від 29.09.2022 р.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанцій про наявність обґрунтованих підстав для забезпечення позову, шляхом зупинення дії наказу Державної служби України з питань праці №8-кт від 20.01.2022 р. "Про порушення дисциплінарного провадження стосовно держаного службовця ОСОБА_2 " в частині п. 4 зазначеного наказу, яким наказано на час здійснення дисциплінарного провадження відсторонити від виконання посадових обов`язків державного службовця ОСОБА_2 , начальника Головного управління Держпраці у Харківській області.

Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 р. та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці про визнання незаконним та скасування наказу.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 243, 308, 311, 315, 316, 317, 322, 325, 326, 328, 329, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з питань праці задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 р. по справі № 520/1544/22 скасувати.

Прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці про визнання незаконним та скасування наказу.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич Я.В. П`янова
Повний текст постанови складено 26.12.2022 року