Справа № 160/741/22
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2022 року Справа № 160/741/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Служби безпеки України, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Служби безпеки України щодо відмови ОСОБА_1 в підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нової (оновленої) довідки про розмір грошового забезпечення, станом на 31.03.2020 року (день виключення зі списків СБУ), у відповідності до вимог статей 43 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 «Про затвердження Порядку перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з обов`язковим зазначенням в ній відомостей про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також їх розмірів для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії;
- зобов`язати Службу безпеки України підготовити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову (оновлену) довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на момент виникнення права на перерахунок, тобто, з 31.03.2020 року, відповідно до інформації про складові та розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, у відповідності до вимог статей 43 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 «Про затвердження Порядку перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону Україні «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з обов`язковим зазначенням в ній відомостей про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати підвищення), премії та їх розмірів, а також з обов`язковим включенням такої складової грошового забезпечення, як індексація грошового забезпечення за період служби протягом 24 місяців перед звільненням, а саме, з 01.04.2018 року по 31.03.2020 року (день виключення зі списків СБУ) для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що звернувся до відповідача із заявою щодо отримання довідки про грошове забезпечення за останні 24 місяці служби підряд перед місяцем звільнення з обов`язковим зазначенням помісячно в ній відомостей про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), премії та, зокрема, індексації, а також їх розмірів для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії.
Однак, Служба безпеки України повідомила про відсутність підстав для виготовлення та направлення до пенсійного органу нової (оновленої) довідки.
Позивач, вважаючи таку відмову Служби безпеки України протиправною, звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 17.01.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою суду від 22.06.2022 року було зупинено провадження у справі № 160/741/22.
Позивач не погодився з означеною ухвалою та оскаржив її в апеляційному порядку, за результатами якого прийнята постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 03.11.2022 року, якою апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена; ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 року скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.
01.12.2022 року матеріали справи надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду після апеляційного розгляду та передані судді Лозицькій І.О. - 06.12.2022 року.
Ухвалою суду від 06.12.2022 року було продовжено розгляд адміністративної справи № 160/741/22 по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Заперечуючи проти позову, відповідач надав свій відзив на позов, який долучений до матеріалів справи. В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач зазначив, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені приписами Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» від 13 лютого 2008 року №45.
Крім того, відповідач зазначає, що 10.08.2022 року виготовлена нова довідка про додаткові види грошового забезпечення за період проходження військової служби позивачем з 01.04.2018 року по 31.03.2020 року (від 10.08.2022 року за № 21/2/2-477), з урахуванням всіх складових грошового забезпечення. Означена довідка направлена разом з супровідним листом від 22.08.2022 року за вих.№55/11/202-163 до пенсійного органу для виконання.
Також відповідач посилається на те, що індексація грошового забезпечення за період служби протягом 24 місяців перед звільненням, а саме, з 01.04.2018 року по 31.03.2020 року не підлягає включенню до довідки про розмір грошового забезпечення, оскільки така не належить до видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії.
Зважаючи на викладене, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Позивачем надана відповідь на відзив, в якій підтримано аналогічну правову позицію, викладену в позовній заяві та зазначено, що доводи відповідача, викладені у відзиві, є необгрунтованими, а тому, не підлягають задоволенню. Також додатково зазначив, що у довідці про розмір грошового забезпечення від 10.08.2022 року за № 21/2/2-477 відповідачем проігноровано вимогу позивача, яка є предметом позову у даній справі, а саме, не зазначено індексацію грошового забезпечення та її розмір.
Відповідач подав до суду заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив аргументів у даній справі та просить відмовити у задоволенні позову.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, прийшов до таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) проходив військову службу у Службі безпеки України у період з 29.01.2004 року по 31.03.2020 року.
Наказом №237-ОС/дск від 21.02.2020 року "По особовому складу" ОСОБА_1 було звільнено з військової служби з дня виключення зі списків особового складу з 15.03.2020 року за підпунктом «а» п.61 та підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням контракту) п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Служби безпеки України.
Наказом № 544-ОС/дск від 24.04.2020 року "По особовому складу" було внесено зміни до наказу №237-ОС/дск від 21.02.2020 року, а саме, в частині дати виключення позивача зі списків особового складу та зазначено "з 31.03.2020 року".
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ - з 09.11.2020 року.
16.12.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо підготовки та направлення до пенсійного органу нової довідки про грошове забезпечення за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням, з обов`язковим зазначенням помісячно в ній відомостей про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), премії та, зокрема, індексації, а також їх розмірів, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії.
Своїм листом від 11.01.2022 року №21/3/2-Д-194/5 Фінансово-економічне управління Служби безпеки України повідомило, що сума індексації грошового забезпечення не відноситься до видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії. Тому, відсутні підстави для підготовки та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідки про грошове забезпечення за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільненням, з обов`язковим зазначенням помісячно в ній відомостей про щомісячні додаткові види грошового забезпечення, премії та індексації, а також їх розмірів, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії.
Не погодившись з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Суть спору між сторонами в даній справі зведена виключно до того, чи підлягає відображенню в довідці про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку розміру призначеної пенсії індексація такого грошового забезпечення.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України від 09.04.1992р. № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема, осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Статтею 18 Закону України від 05.10.2000 року № 2017-ІІІ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Частиною 2 статті 19 Закону № 2017-ІІІ встановлено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Згідно частини 2 та 3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення».
Згідно статті 1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Разом з тим, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, суд дійшов висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону № 2262-ХІІ.
Для вирішення спору суд врахував висновки Верховного Суду у постанові від 18.04.2019 року у справі №286/766/17, які обов`язкові для врахування судом відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.
Статтею 6 Закону №1282-ХІІ встановлено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів: заробітної плати; пенсій; державної соціальної допомоги; стипендій, що виплачуються студентам державних та комунальних вищих навчальних закладів. Перегляд зазначених у частині першій цієї статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Згідно статті 4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Пунктом 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Суд зазначає, що правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема, Закону №2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону №2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку № 1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо наявності права позивача на включення сум індексації до складу грошового забезпечення, з якого обчислено йому пенсію.
Також суд зазначає, що статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Аналіз наведених норм у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що завданням судочинства є вирішення судом спору з метою ефективного захисту порушеного права.
Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.
Рішенням ЄСПЛ від 19.04.1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому, такі аргументи мають бути почуті, тобто, ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також при вирішенні цієї справи судом береться до уваги висновок ЄСПЛ, викладений у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року, у якому вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, суд вважає, що мають місце правові підстави для включення до сум грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, такої його складової, як індексація.

Тому, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу в підготовці та наданні до пенсійного органу нової (оновленої) довідки про розмір грошового забезпечення, станом на 31.03.2020 року (день виключення зі списків СБУ), у відповідності до вимог статей 43 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 «Про затвердження Порядку перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з обов`язковим зазначенням в ній відомостей про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати підвищення), премії та їх розмірів, а також з обов`язковим включенням такої складової грошового забезпечення, як індексація грошового забезпечення за період служби протягом 24 місяців перед звільненням, а саме, з 01.04.2018 року по 31.03.2020 року (день виключення зі списків СБУ) для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії.

Водночас, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.08.2022 року відповідачем була виготовлена нова довідка за № 21/2/2-477 про додаткові види грошового забезпечення за період проходження військової служби позивачем з 01.04.2018 року по 31.03.2020 року, яка направлена супровідним листом від 22.08.2022 року за вих.№55/11/202-163 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для виконання.

Так, у вказаній довідці зазначені наступні додаткові види грошового забезпечення, а саме, надбавка за особливості проходження служби, доплата військовослужбовцям, які постійно співробітничають з особами на конфіденційній основі та премія із зазначенням їх розмірів.

Однак, така складова грошового забезпечення, як індексація, відповідачем не включена до зазначеної довідки.

Таким чином, позовні вимоги в частині саме оформлення відповідачем нової довідки про розмір грошового забезпечення із зазначенням у ній відомостей про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), премії та їх розмірів не підлягають задоволенню, оскільки така довідка відповідачем виготовлена та направлена до пенсійного органу.

Водночас, приписами частини 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, а також з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Службу безпеки України внести зміни у довідку про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 від 10.08.2022 року № 21/2/2-477, видану Фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України, шляхом включення до неї окремим рядком такої складової грошового забезпечення як індексація грошового забезпечення за період служби протягом 24 місяців перед звільненням, а саме, з 01.04.2018 року по 31.03.2020 року (день виключення зі списків СБУ) та надіслати цю довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги.

Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд зазначає, що відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , дата видачі 02.06.2015 року, копія якого міститься в матеріалах справи. Таким чином, питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Служби безпеки України щодо відмови ОСОБА_1 в підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нової (оновленої) довідки про розмір грошового забезпечення, станом на 31.03.2020 року (день виключення зі списків СБУ), у відповідності до вимог статей 43 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 «Про затвердження Порядку перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з обов`язковим зазначенням в ній відомостей про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати підвищення), премії та їх розмірів, а також з обов`язковим включенням такої складової грошового забезпечення, як індексація грошового забезпечення за період служби протягом 24 місяців перед звільненням, а саме, з 01.04.2018 року по 31.03.2020 року (день виключення зі списків СБУ) для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії.

Зобов`язати Службу безпеки України внести зміни у довідку про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 від 10.08.2022 року № 21/2/2-477, видану Фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України, шляхом включення до неї окремим рядком такої складової грошового забезпечення як індексація грошового забезпечення за період служби протягом 24 місяців перед звільненням, а саме, з 01.04.2018 року по 31.03.2020 року (день виключення зі списків СБУ) та надіслати цю довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору у справі не розподілялись.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 27.12.2022 року.

Суддя І.О. Лозицька