Справа № 300/2069/22
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/2069/22 пров. № А/857/11646/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Большакової О.О., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області про скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій,-

суддя (судді) в суді першої інстанції Боршовський Т.І.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив: визнати незаконним та скасувати рішення № 59 від 09.05.2022 щодо відмови у призначенні пенсії за його заявою від 04.05.2022; зобов`язати розглянути повторно його заяву про призначення пенсії від 04.05.2022, зарахувавши при цьому до пільгового підземного стажу за Списком № 1 періоди його роботи з 25.05.1990 по 12.07.1990 як учня гірника підземного з повним робочим днем під землею, з 24.12.1990 по 12.04.1991 як гірника підземного з повним робочим днем під землею, з 06.06.1991 по 07.06.1991 - як гірника підземного з повним робочим днем під землею, з 16.07.1993 по 05.09.1993 як гірника очисного забою з повним робочим днем під землею, з 06.09.1993 по 20.01.1994 як гірника очисного забою, з 21.01.1994 по 12.12.1995 як гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею на шахті «Матроська» виробничого об`єднання «Лисичанськвугілля», а також зарахувавши до загального страхового стажу та пільгового підземного стажу за Списком № 1 період проходження військової служби з 10.06.1991 по 31.05.1993 та період роботи з 01.01.2022 по 06.04.2022 як гірника очисного забою з повним робочим днем під землею ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля».

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04.05.2022 через електронну персональну сторінку користувача послуг (особистий кабінет) на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України подав заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Однак, 09.05.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняло рішення № 59 про відмову в призначенні пенсії, оскільки у нього відсутній необхідний страховий та пільговий стаж, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Вважає зазначену відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах протиправною, оскільки ним подано пенсійному органу трудову книжку, яка підтверджує необхідний стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Вказує на необґрунтоване неприйняття відповідачем до уваги відомостей про період його роботи з 01.01.2022 по 30.04.2022, які містяться в трудовій книжці, через відсутність інформації про сплату страхових внесків відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, оскільки обов`язок щодо сплати страхових внесків належить роботодавцю, який має нести відповідальність за несплату таких внесків. Стосовно періодів його роботи на шахті «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля» з 25.05.1990 по 12.07.1990, з 24.12.1990 по 12.04.1991, з 06.06.1991 по 07.06.1991, з 16.07.1993 по 12.12.1995 зазначає, що не має можливості надати підтверджуючі довідки за вказані періоди, оскільки шахта «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля» ліквідована, проте в його трудовій книжці є всі наявні записи щодо умов його роботи за списком № 1 у вказані періоди. Щодо атестації робочих місць вказує, що то відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, і вказана обставина не може бути підставою для позбавлення його права на отримання пенсії. Щодо неврахування до стажу роботи періоду проходження військової служби через те, що роботодавцем не було зазначено у записі у трудовій книжці щодо проходження військової служби відомостей про дату видачі військового квитка, зазначає, що обов`язок внесення цих відомостей у відповідний період покладався саме на роботодавця, а тому він не може нести відповідальність за неналежне виконання роботодавцем щодо правильного оформлення трудової книжки. При цьому вказує, що не має можливості надати військовий квиток, оскільки такий військовий квиток втрачений ним під час бомбардування будинку у лютому 2022 року.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 09.05.2022 № 59 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.05.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового підземного стажу за списком № 1 періоди роботи на шахті «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля» з 25.05.1990 по 12.07.1990 на посаді учня гірника підземного з повним робочим днем під землею, з 24.12.1990 по 12.04.1991 на посаді гірника підземного третього розряду з повним робочим днем під землею, з 06.06.1991 по 07.06.1991 на посаді гірника підземного з повним робочим днем під землею, з 16.07.1993 по 05.09.1993 на посаді учня гірника очисного забою з повним робочим днем під землею, з 06.09.1993 по 20.01.1994 на посаді гірника очисного забою четвертого розряду з повним робочим днем під землею, з 21.01.1994 по 12.12.1995 на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею; до загального страхового стажу та пільгового підземного стажу за списком № 1 період проходження військової служби з 10.06.1991 по 31.05.1993 та період роботи з 01.01.2022 по 06.04.2022 у Відокремленому підрозділі шахта «Тошківська» Державного підприємства «Первомайськвугілля» на посаді гірника очисного забою з повним робочим днем під землею.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що трудова книжка ОСОБА_1 НОМЕР_1 , копія якої наявна в матеріалах справи, містить записи з необхідною інформацією про роботу позивача з 25.05.1990 по 12.07.1990, з 24.12.1990 по 12.04.1991, з 06.06.1991 по 07.06.1991, з 16.07.1993 по 05.09.1993, з 06.09.1993 по 20.01.1994, з 21.01.1994 по 12.12.1995 на шахті «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля», зокрема й про характер виконуваної роботи на таких посадах. Отже, немає потреби підтвердження таких періодів роботи згідно Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 № 18-1. Безпідставними є висновки відповідача щодо неможливості зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 спірних періодів з 25.05.1990 по 12.07.1990, з 24.12.1990 по 12.04.1991, з 06.06.1991 по 07.06.1991 через відсутність атестації робочих місць, оскільки до 21.08.1992 такі періоди роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків, за умови підтвердження документами відповідних умов праці, зараховуються без проведення атестації робочих місць. З огляду висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 520/15025/16, непроведення чи несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Незарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до страхового стажу періоду проходження позивачем військової служби в Збройних Силах України з 10.06.1991 по 31.05.1993, у зв`язку з тим, що у записі трудової книжки про період служби не вказано дату видачі військового квитка, носить формальний характер і не відповідає вимогам пенсійного законодавства. З огляду на вказані вище положення Інструкції та Порядку, важливим та визначальним для врахування відповідного періоду роботи особи до її страхового стажу, що дає право на пенсію, є наявність відповідних записів в трудовій книжці щодо військової служби, а не якість оформлення такої трудової книжки. Враховуючи викладені обставини, період проходження позивачем строкової військової служби з 10.06.1991 по 31.05.1993 підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Крім того, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків. Отже, відсутність відомостей про сплату внесків до Пенсійного фонду України у Відокремленому підрозділі шахта «Тошківська» Державного підприємства «Первомайськвугілля» з 01.01.2022 по 06.04.2022 не може бути підставою для незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 такого періоду роботи.

Не погодившись з прийнятим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи: з 01.01.2022 по 30.04.2022 через відсутність інформації про сплату страхових внесків відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу; з 25.05.1990 по 12.07.1990, з 24.12.1990 по 12.04.1991, з 07.06.1991 по 07.06.1991, з 16.07.1993 по 12.12.1995 на підземних роботах на шахті «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля» у зв`язку з відсутністю уточнюючих довідок; період проходження військової служби з 10.06.1991 по 31.05.1993, оскільки військовий квиток відсутній, а в записі трудової книжки про період служби не вказано дату видачі військового квитка. Вказує, що відповідно до чинного пенсійного законодавства основними документами для зарахування періоду роботи на пільгових умовах за Списком № 1 та призначення пенсії є уточнюючі довідки та матеріали про результати атестації робочих місць за стаж після 21.08.1992. Звертає увагу на те, що підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, згідно Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. Вважає, що позивачу необхідно звернутися до будь-якого сервісного центру Пенсійного фонду України та надати документи за період роботи на шахті «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля» на розгляд комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.05.2022 року через електронну персональну сторінку користувача послуг (особистий кабінет) на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України подав заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 (а.с. 77). До заяви додано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорт громадянина України НОМЕР_2 ; трудову книжку НОМЕР_1 ; довідку Відокремленого підрозділу шахта «Тошківська» Державного підприємства «Первомайськвугілля» № 1/0604-п від 06.04.2022 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; довідку Відокремленого підрозділу шахта «Тошківська» Державного підприємства «Первомайськвугілля» № 1/0604/1-п від 06.04.2022 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с. 78-87).

09.05.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняло рішення № 59 про відмову позивачу в призначення пенсії. Рішення про відмову в призначенні пенсії мотивоване тим, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 11 місяців 26 днів, з урахуванням кратності 35 років 11 місяців 26 днів, стаж на роботах провідних професій (робітник очисного забою/вибою) становить 8 років 9 місяців 26 днів, при необхідних 10 років на таких роботах. До пільгового стажу роботи позивача враховано періоди з 10.02.2013 по 31.12.2021 згідно доданих до заяви довідок від 06.02.2022 № 1/0604-п № 1/0604/1-п про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. До страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано: період проходження військової служби з 10.06.1991 по 31.05.1993, оскільки військовий квиток відсутній, а в записі трудової книжки про період служби не вказано дату видачі військового квитка; період роботи з 01.01.2022 по 30.04.2022 через відсутність інформації про сплату страхових внесків відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу (а.с. 75-76).

11.05.2022 позивач звернувся із зверненням № ВЕБ-02001-Ф-С-22-038936, в якому просив надати рішення про відмову в призначенні пенсії та інформацію, які саме періоди роботи враховані до пільгового підземного стажу, а які конкретно періоди не враховані та з яких причин (а.с. 59).

Листом № 3744-3775/С-02/8-0200/22 від 12.05.2022 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області направило за належністю до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області звернення ОСОБА_1 від 11.05.2022 (а.с. 63).

Листом № 1407-1420/С-02/8-1200/22 від 18.05.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило позивача за результатом розгляду його звернення, що до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано: період роботи з 01.01.2022 по 30.04.2022 через відсутність інформації про сплату страхових внесків відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу; період роботи з 25.05.1990 по 12.07.1990, з 24.12.1990 по 12.04.1991, з 07.06.1991 по 07.06.1991, з 16.07.1993 по 12.12.1995 на підземних роботах на шахті «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля» у зв`язку з відсутністю підтверджуючих довідок. Позивачу запропоновано звернутися до будь-якого сервісного центру Пенсійного фонду України та надати документи за період роботи на шахті «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля» на розгляд комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (а.с. 61-62).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначені статтею 114 Закону № 1058-IV.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 78).

З огляду на зміст вищевказаних положень закону, позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах, або незалежно від віку за умови провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, за умови зайнятості на таких роботах не менше 20 років.

Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком від 04.05.2022 досяг віку 50 років.

Згідно з рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 59 від 09.05.2022 про відмову позивачу в призначення пенсії, страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 11 місяців 26 днів, з урахуванням кратності 35 років 11 місяців 26 днів, стаж на роботах провідних професій (робітник очисного забою/вибою) становить 8 років 9 місяців 26 днів. До страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано: період роботи з 25.05.1990 по 12.07.1990, з 24.12.1990 по 12.04.1991, з 07.06.1991 по 07.06.1991, з 16.07.1993 по 12.12.1995 на підземних роботах на шахті «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля» у зв`язку з відсутністю підтверджуючих довідок. період проходження військової служби з 10.06.1991 по 31.05.1993, оскільки військовий квиток відсутній, а в записі трудової книжки про період служби не вказано дату видачі військового квитка; період роботи з 01.01.2022 по 30.04.2022 через відсутність інформації про сплату страхових внесків відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу (а.с. 75-76).

Щодо періодів роботи позивача з 25.05.1990 по 12.07.1990, з 24.12.1990 по 12.04.1991, з 07.06.1991 по 07.06.1991, з 16.07.1993 по 12.12.1995 на підземних роботах на шахті «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля», колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 , копія якої наявна у матеріалах справи, судом першої інстанції встановлено, що позивач: з 25.05.1990 по 12.07.1990 працював на шахті «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля» на посаді учня гірника підземного з повним робочим днем під землею; з 24.12.1990 по 12.04.1991 працював на шахті «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля» на посаді гірника підземного з повним робочим днем під землею; з 06.06.1991 по 07.06.1991 працював на шахті «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля» на посаді гірника підземного з повним робочим днем під землею, звільнений у зв`язку з призовом в Радянську армію; з 10.06.1991 по 31.05.1993 проходив військову службу в Збройних Силах України; з 16.07.1993 по 05.09.1993 працював на шахті «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля» на посаді учня гірника очисного забою з повним робочим днем під землею, з 06.09.1993 по 20.01.1994 на посаді гірника очисного забою четвертого розряду з повним робочим днем під землею, з 21.01.1994 по 12.12.1995 на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею (а.с. 83-85).

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 та № 2 регламентоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383).

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Проаналізувавши вищенаведені норми, колегія суддів зазначає, що основним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, при цьому лише в разі відсутності у ній відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств.

Таким чином, необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках № 1 та № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що обов`язок надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації виникає лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки або в разі відсутності в ній необхідних записів, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Вищевказане узгоджується із правовими висновкама Верховного Суду, викладеними у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17.

З огляду на зміст записів у трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_1 , копія якої наявна в матеріалах справи, записи про роботу позивача з 25.05.1990 по 12.07.1990, з 24.12.1990 по 12.04.1991, з 06.06.1991 по 07.06.1991, з 16.07.1993 по 05.09.1993, з 06.09.1993 по 20.01.1994, з 21.01.1994 по 12.12.1995 на шахті «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля» містять достатню інформацію про посади, які позивач займав, що дає можливість встановити їх відповідність посадам за Списком № 1, та характер виконуваної роботи на таких посадах, а саме: повний робочий день під землею.

Стосовно доводів скаржника про необхідність звернення позивача до комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, суд апеляційної інстанції вказує на таке.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шахта «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля» ліквідована, що виключає можливість надання позивачем уточнюючої довідки про підтвердження наявного трудового стажу за періоди з 25.05.1990 по 12.07.1990, з 24.12.1990 по 12.04.1991, з 06.06.1991 по 07.06.1991, з 16.07.1993 по 05.09.1993, з 06.09.1993 по 20.01.1994, з 21.01.1994 по 12.12.1995 на шахті «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля».

Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 № 18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105.

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали:

на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України;

на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років;

у період до 01 січня 2004 року на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, та якщо в трудовій книжці є записи з виправленням або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи (далі - періоди роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території).

Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, прийнятий на виконання пункту 20 Порядку № 637, який застосовується лише за умови коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Як зазначено вище, трудова книжка ОСОБА_1 НОМЕР_1 , копія якої наявна в матеріалах справи, містить записи з необхідною інформацією про роботу позивача з 25.05.1990 по 12.07.1990, з 24.12.1990 по 12.04.1991, з 06.06.1991 по 07.06.1991, з 16.07.1993 по 05.09.1993, з 06.09.1993 по 20.01.1994, з 21.01.1994 по 12.12.1995 на шахті «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля», зокрема й про характер виконуваної роботи на таких посадах. Таким чином, відсутня необхідність підтвердження таких періодів роботи згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 № 18-1.

Щодо проведення атестації робочих місць позивача на шахті «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля» в спірні періоди з 25.05.1990 по 12.07.1990, з 24.12.1990 по 12.04.1991, з 06.06.1991 по 07.06.1991, з 16.07.1993 по 05.09.1993, з 06.09.1993 по 20.01.1994, з 21.01.1994 по 12.12.1995, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пунктів 4.2, 4.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, є безпідставними є доводи скаржника щодо неможливості зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 спірних періодів з 25.05.1990 по 12.07.1990, з 24.12.1990 по 12.04.1991, з 06.06.1991 по 07.06.1991 через відсутність атестації робочих місць, оскільки до 21.08.1992 такі періоди роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків, за умови підтвердження документами відповідних умов праці, зараховуються без проведення атестації робочих місць.

Щодо періоду роботи з 21.01.1994 по 12.12.1995, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Колегія суддів зазначає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Вищезазначене узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16.

З огляду вищевказане, періоди роботи ОСОБА_1 на шахті «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля»: з 25.05.1990 по 12.07.1990 на посаді учня гірника підземного з повним робочим днем під землею, з 24.12.1990 по 12.04.1991 на посаді гірника підземного третього розряду з повним робочим днем під землею, з 06.06.1991 по 07.06.1991 на посаді гірника підземного з повним робочим днем під землею, з 16.07.1993 по 05.09.1993 на посаді учня гірника очисного забою з повним робочим днем під землею, з 06.09.1993 по 20.01.1994 на посаді гірника очисного забою четвертого розряду з повним робочим днем під землею, з 21.01.1994 по 12.12.1995 на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею, підлягають зарахуванню до пільгового підземного стажу позивача за списком № 1.

Стосовно періоду проходження ОСОБА_1 військової служби з 10.06.1991 по 31.05.1993, суд апеляційної інстанції вказує наступне.

Відповідно до підпункту «в» абзацу 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Із рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 59 від 09.05.2022 слідує, що до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період проходження військової служби з 10.06.1991 по 31.05.1993, оскільки військовий квиток відсутній, а в записі трудової книжки про період служби не вказано дату видачі військового квитка.

Позивачем зазначено, що його військовий квиток втрачено внаслідок бомбардування його будинку у лютому 2022 року, а тому в нього фактично відсутня можливість надати такий документ органу Пенсійного фонду.

На час проходження позивачем військової служби, була чинною Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162 (далі Інструкція № 162).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців. Заповнення трудових книжок та вкладишів до них здійснюється мовою союзної, автономної республіки, автономної області, автономного округа, на території яких розташовано дане підприємство, установа, організація, та офіційною мовою СРСР (пункт 2.1 Інструкції № 162).

Згідно з абзацами другим, третім пункту 2.2. Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до пункту 2.3. Інструкції № 162 усі записи трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1984 року, у графі 2 трудової книжки раніше встановленого зразка (1938 р.) записується « 1984.05.01», в трудових книжках, виданих після 1 січня 1975 р.; « 05.01.1984». Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів.

Згідно з підпунктом «а» пункту 2.17 Інструкції № 162 до трудової книжки за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер і найменування відповідних документів наступних документів такі записи: про час служби у складі Збройних Сил СРСР, в органах Комітету державної безпеки СРСР і Міністерства внутрішніх справ СРСР, у всіх видах охорони, на яку поширюється законодавство про працю і державне соціальне страхування із зазначенням дати призову (зарахування) і дати звільнення зі служби.

Таким чином, вищевказаний пункт 2.17 Інструкції № 162 містить вимоги щодо записів у трудовій книжці про період військової служби, які передбачають обов`язкове зазначення дати призову (зарахування) і дати звільнення зі служби.

Так, згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 , копія якої наявна в матеріалах справи, позивач з 10.06.1991 по 31.05.1993 проходив військову службу в Збройних Силах України. Вказаний запис містить обов`язкову інформацію про дату призову (зарахування) - 10.06.1991 і дату звільнення зі служби - 31.05.1993.

Щодо зазначення дати видачі військового квитка, то колегія суддів звертає увагу на те, що Інструкція № 162 не передбачає наслідків для особи, на яку оформлено трудову книжку, за порушення порядку ведення такої трудової книжки.

Також відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка зазнала такого порушення, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Отже, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 06.02.2018 у справі № 677/277/17, від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.

Таким чином, незарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до страхового стажу періоду проходження позивачем військової служби в Збройних Силах України з 10.06.1991 по 31.05.1993, у зв`язку з тим, що у записі трудової книжки про період служби не вказано дату видачі військового квитка, носить формальний характер і не відповідає вимогам пенсійного законодавства. З огляду на вказані вище положення Інструкції та Порядку, визначальним для врахування відповідного періоду роботи особи до її страхового стажу, що дає право на пенсію, є наявність відповідних записів в трудовій книжці щодо військової служби, а не якість оформлення трудової книжки.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 грудня 2019 року у справі № 513/1195/16-а.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 06.06.1991 по 07.06.1991 працював на шахті «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля» на посаді гірника підземного з повним робочим днем під землею та звільнений у зв`язку з призовом у Радянську армію.

Таким чином, позивач на момент призову на строкову військову службу працював на посаді, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи викладені обставини, період проходження позивачем строкової військової служби з 10.06.1991 по 31.05.1993 підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Щодо періоду роботи позивача з 01.01.2022 по 06.04.2022 на посаді гірника очисного забою з повним робочим днем під землею ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля», то відповідач не зарахував такий період до загального та пільгового стажу ОСОБА_1 через відсутність інформації про сплату страхових внесків відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Факт роботи позивача в спірний період з 01.01.2022 по 06.04.2022 у Відокремленому підрозділі шахта «Тошківська» Державного підприємства «Первомайськвугілля» підтверджується записами в трудовій книжці та довідкою вказаного підприємства від 06.04.2022 № 1/0604/1-п про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Згідно вказаної довідки від 06.04.2022 за № 1/0604/1-п, ОСОБА_1 працював повний робочий день у Відокремленому підрозділі шахта «Тошківська» Державного підприємства Первомайськвугілля із за період з 03.08.2016 по 06.04.2022 виконував видобуток вугілля підземним способом у гірничому виробництві за професією гірника очисного забою з повним робочим днем під землею (а.с. 18).

Абзацом першим статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», прийнятого 09.07.2003 за № 1058-IV (далі Закон № 1058) передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 1058, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Приписами пункту 1 абзацу другого статті 14 Закону № 1058 передбачено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці, зокрема: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 4-1, 10, 14 статті 11 цього Закону; філії, представництва, інші відокремлені підрозділи підприємств та організацій (у тому числі міжнародних), створених відповідно до законодавства України, які мають окремий баланс і самостійно здійснюють розрахунки із застрахованими особами, - для осіб, зазначених у пункті 4 статті 11 цього Закону.

Відповідно до частини першої четвертої статті 24 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту а) абзацу першого статті 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788), право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Частиною першою статті 56 Закону № 1788-XII встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Положеннями пункту а) частини третьої цієї ж статті Закону № 1788-XII визначено, що до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів за умови сплати страхових внесків.

Статтею 66 Закону № 1788 передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до статті 1 Закону № 1058 страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-IV (далі Закон № 2464) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно зі статтею 26 Закону № 2464 посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Таким чином, обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на підприємство, як роботодавця, який здійснив нарахування внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

При цьому, невиконання підприємством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України не може позбавити позивача соціальної захищеності та страхового стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина (страхувальником), сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків. Отже, відсутність відомостей про сплату внесків до Пенсійного фонду України у Відокремленому підрозділі шахта «Тошківська» Державного підприємства «Первомайськвугілля» з 01.01.2022 по 06.04.2022 не може бути підставою для незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 такого періоду роботи.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 30.09.2019 у справі №414/736/17 та від 30.07.2019 у справі №373/2265/16-а.

Як наслідок, відсутні підстави й для незарахування вказаного періоду роботи, і до пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1, оскільки він підтверджений належними та допустимими для цього доказами (копією трудової книжки та уточнюючою довідкою).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність рішення відповідача № 59 від 09.05.2022 про відмову у призначенні позивачу пенсії, оскільки таке рішення прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області безпідставно та необґрунтовано, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 59 від 09.05.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії слід скасувати.

Таким чином, відповідач повинен провести новий розрахунок страхового та пільгового стажу позивача за списком № 1, додатково зарахувавши до пільгового підземного стажу за списком № 1 періоди роботи ОСОБА_1 на шахті «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля»: з 25.05.1990 по 12.07.1990 на посаді учня гірника підземного з повним робочим днем під землею, з 24.12.1990 по 12.04.1991 на посаді гірника підземного третього розряду з повним робочим днем під землею, з 06.06.1991 по 07.06.1991 на посаді гірника підземного з повним робочим днем під землею, з 16.07.1993 по 05.09.1993 на посаді учня гірника очисного забою з повним робочим днем під землею, з 06.09.1993 по 20.01.1994 на посаді гірника очисного забою четвертого розряду з повним робочим днем під землею, з 21.01.1994 по 12.12.1995 на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею; до загального страхового стажу та пільгового підземного стажу за списком № 1 період проходження військової служби з 10.06.1991 по 31.05.1993 та період роботи з 01.01.2022 по 06.04.2022 у Відокремленому підрозділі шахта «Тошківська» Державного підприємства «Первомайськвугілля» на посаді гірника очисного забою з повним робочим днем під землею, та прийняти відповідне рішення за результами повторного розгляду заяви.

З урахуванням вищенаведеного, правильним також є висновок суду першої інстанції про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.05.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового підземного стажу за за списком № 1 періоди роботи на шахті «Матроська» ВО «Лисичанськвугілля»: з 25.05.1990 по 12.07.1990 на посаді учня гірника підземного з повним робочим днем під землею, з 24.12.1990 по 12.04.1991 на посаді гірника підземного третього розряду з повним робочим днем під землею, з 06.06.1991 по 07.06.1991 на посаді гірника підземного з повним робочим днем під землею, з 16.07.1993 по 05.09.1993 на посаді учня гірника очисного забою з повним робочим днем під землею, з 06.09.1993 по 20.01.1994 на посаді гірника очисного забою четвертого розряду з повним робочим днем під землею, з 21.01.1994 по 12.12.1995 на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею; до загального страхового стажу та пільгового підземного стажу за списком № 1 період проходження військової служби з 10.06.1991 по 31.05.1993 та період роботи з 01.01.2022 по 06.04.2022 у Відокремленому підрозділі шахта «Тошківська» Державного підприємства «Первомайськвугілля» на посаді гірника очисного забою з повним робочим днем під землею.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року у справі № 300/2069/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України .

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. О. Большакова
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 22 грудня 2022 року.