Справа № 336/10131/21
Суддя: Карабак Л. Г.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/336/24/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Карабак Л.Г.,

а участю секретаря - Тимошенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області Красіонова Сергія Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора УПП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції Красіонова Сергія Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що відповідачем була складена постанова серія ЕАО №5079672, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. Позивач зазначає, що на час складання постанови, інспектор не представився, права та обов`язки не роз`яснив, докази не досліджував, що є його прямим обов`язком відповідно до ст.280 КУпАП України, пояснення позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення були проігноровані. Відповідач провів формальний розгляд і взагалі не з`ясував обставини справи, у матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення адміністративного правопорушення, а також порушена процедура розгляду справ про адміністративне правопорушення. Просить скасувати постанову серії ЕАО №5079672 від 27.11.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП, справу закрити.

Ухвалою суду від 14.12.2021 року вищезазначений позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 24.12.2021 року відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області Красіонова Сергія Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином завчасно, відзиву, заперечень до суду не надав.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5079672 від 27.11.2021 року до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Згідно зіст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1ст.132-1 КпАП України, порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 22.5. ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В адміністративному позові позивач не заперечує, що в місці, час та дату, зазначені в оскаржуваній постанові, він керував автотранспортом, перевозив шрот соняшника насипом та був зупинений працівником поліції, який повідомив, що позивач порушив п. 22.5 ПДР України.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно дост. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу став встановлений відповідачем факт здійснення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підтвердження наведених у постанові обставин під час розгляду справи в судовому засіданні Управлінням патрульної поліції у Херсонській області не надано жодного доказу, який би підтверджував порушення ОСОБА_1 вимог п.22.5 ПДР України.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідачем надано не було. Доказів їх наявності відповідачем до суду не надано.

Суд звертає увагу, що у листі Державної служби з безпеки на транспорті України №6564/3.1/15-21 від 04.10.2021 року вказано, що у пп. 2 п. 2 порядку ГВК вимірювання (зважування) це процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Методика, якою мали керуватись територіальні органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю Мінекономрозвитку не затверджена.

Відповідно до ТТН та акту зважування автотранспорта, наданих позивачем, позивач перевозив шрот соняшника насипом, що в свою чергу є сипучим вантажем та здатен переміщуватись під час руху транспортного засобу та на який станом на сьогодні відсутня методика зважування по осях.

Інших доказів на спростування зазначеного відповідачем надано не було.

За таких обставин суд приходить до висновку про недоведеність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.132-1 КУпАП.

При таких обставинах суд дійшов до висновку, що постанова серії ЕАО №5079672 від 27.11.2021 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, відсутні.

Рішення винесене за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому є необґрунтованою та упередженою, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а рішення скасуванню.

Керуючись ст.ст.8,9,72,77,90,241-246,250,286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області Красіонова Сергія Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5079672 від 27.11.2021 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Херсонській області Красіоновим Сергієм Васильовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно притягнення ОСОБА_1 за ч. 1ст.132-1 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.Г. Карабак

10.11.22