Справа № 420/8774/22
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/8774/22

Головуючий в І інстанції: Єфіменко К.С.

Дата та місце ухвалення рішення: 26.08.2022 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення у Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 14.04.2022 року про відмову у призначенні допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеній особі;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення у Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради ухвалити рішення про призначення ОСОБА_1 з 01 квітня 2022 року допомоги на проживання та виплачувати з вказаної дати допомогу на проживання для внутрішньо переміщених осіб, як особі з інвалідністю в розмірі 3000 грн. щомісячно;

- стягнути з Управління соціального захисту населення у Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради суму несплаченої ОСОБА_1 допомоги на проживання для внутрішньо переміщених осіб за квітень-травень 2022 року в розмірі 6000 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління соціального захисту населення у Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради № 650383 від 14.04.2022 року. Зобов`язано Управління соціального захисту населення у Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради ухвалити рішення про призначення ОСОБА_1 з 01.04.2022 року допомоги на проживання та виплачувати з вказаної дати допомогу на проживання для внутрішньо переміщених осіб, як особі з інвалідністю в розмірі 3000 грн. щомісячно. Стягнуто з Управління соціального захисту населення у Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради суму не сплаченої ОСОБА_1 допомоги на проживання для внутрішньо переміщених осіб за квітень-травень 2022 року в розмірі 6000 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявленого позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права, порушенні норм процесуального права.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно довідки від 27.10.2017 року № 587, позивач взято на облік, як внутрішньо переміщену особу, зареєстроване місце проживання: місто Донецьк, фактичне місце проживання: місто Одеса.

Рішенням УСЗН в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 14.04.2022 року № 650383 відмовлено позивачу у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за заявою від 08.04.2022 року, як такій, що не має права на її отримання.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на викладене.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII від 20.10.2014 року (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 1706-VII) передбачено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Згідно ст. 2 Закону № 1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Згідно п.п. 1-3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 (далі Порядок № 332), цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога).

Допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року № 204.

Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Допомога надається щомісячно з місяця звернення на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням та дати припинення чи скасування воєнного стану.

Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 14 квітня 2022 року, надається починаючи з березня 2022 року.

Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 року отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг». Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 року у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, позивача взято на облік, як внутрішньо переміщену особу, про що їй видано відповідну довідку.

Тобто, відповідачем підтверджено факт внутрішнього переміщення позивача відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Разом з цим, оскаржуваним рішення відмовлено позивачу у призначенні допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеній особі, як такій, що не має права на її отримання.

В оскаржуваному рішенні не визначені фактичні підстави для відмови у призначенні позивачу допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеній особі.

В свою чергу, у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі, відповідач вказує на відсутність підстав для призначення позивачу вказаної допомоги, оскільки станом на 24.02.2022 року позивач перебувала на обліку, як внутрішньо переміщена особа з 27.10.2014 року та на початок зазначених дій не здійснювала переміщення, а також на обліку, як отримувач грошової допомоги згідно Порядку № 505 не перебувала.

Проте, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно визнані необґрунтованими наведені доводи відповідача, які визначені в якості підстав для відмови позивачу у призначенні допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеній особі.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно звернуто увагу на те, що виключний перелік осіб, яким не надається допомога на проживання, як внутрішньо переміщеним особам, визначений у п. 3 Порядку № 332.

Так, згідно п. 3 Порядку № 332 допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 року у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Таким чином, допомога на проживання не надається особам, які станом на 24 лютого 2022 року не отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання та які були обліковані як внутрішньо переміщені особи у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку.

В свою чергу, в абзаці першому пункту 2 Порядку № 332 визначено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року № 204.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 204-р Донецька та Одеська області входять до Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка».

На підставі наведеного у сукупності, враховуючи, що позивач є внутрішньо переміщеною особою з м. Донецька, що підтверджено виданою останньою довідкою, позивач перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа в м. Одесі, та Донецька та Одеська області входять до переліку, визначеного розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року № 204-р, на яке йдеться посилання абзаці першому пункту 2 Порядку № 332, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваного рішення про відмову позивачу у призначенні допомоги на проживання.

Разом з цим, вирішуючи справу, суд першої інстанції помилково задовольнив позов в частині стягнення на користь позивача допомоги на проживання за квітень травень 2022 року, оскільки у спірному випадку допомога на проживання взагалі не була призначена, а тому, позов підлягає частковому задоволенню шляхом зобов`язання відповідача призначити допомогу на проживання за заявою позивача від 08.04.2022 року та здійснити її виплату у строки та розмірі, визначені Порядок № 332.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні із викладенням його резолютивної частини у новій редакції.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року змінити, викласти його резолютивну частину у наступній редакції:

«Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (, вул. Косовська, 2-Д, м. Одеса, 65017) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення у Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради № 650383 від 14.04.2022 року.

Зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі Управління соціального захисту населення у Приморському районі м. Одеси призначити ОСОБА_1 допомогу на проживання за заявою від 08.04.2022 року та здійснити її виплату у строки та розмірі, визначені Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.».

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 27.12.2022 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: О.А. Шевчук