Справа № 751/3638/22
Суддя: Деркач О. Г.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№751/3638/22
Провадження №2-а/751/84/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Деркача О.Г.,

секретаря судового засідання Савчук М.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами справу за позовною заявою ОСОБА_1 до капрала поліції поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у Рівненській області Новак Павла Романовича, Управління патрульної поліції у Рівненській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до капрала поліції поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у Рівненській області Новак Павла Романовича, Управління патрульної поліції у Рівненській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ДПО18 № 726150 від 23.08.2022 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, поновлення пропущеного строку звернення до суду, в порядку ст. 299 КУпАП зупинити дію постанови серії ДПО18 № 726150 від 23.08.2022 року, закрити провадження по справі.

Позов обґрунтовано тим, що 30.07.2022 року позивач рухався на належному його дружині автомобілі марки Мазда 6 д/н, НОМЕР_1 , зі своєю сім`єю з м. Чернігів до м. Львов. На території Рівненської області у районі с. Горбаков його зупинили працівники управління патрульної поліції, нібито за перевищення швидкості у сільському населеному пункті (згідно показань радара, швидкість 103 км/год., тобто перевищив швидкість у населеному пункті), хоча насправді дозволену швидкість руху він не перевищував.

У зв`язку із військовими діями на території України, слідуючи по трасі Київ-Львів, всі дорожні знаки із назвами населених пунктів, маршрутів руху між населеними пунктами демонтовані, закрашені, замотані ганчір`ям, пошкоджені тощо. У районі населеного пункту с. Горбаков, де його зупинили працівники патрульної поліції, дорожній знак про населений пункт був відсутнім. На його зауваження, що він не побачив дорожнього знака на в`їзді до населеного пункту, працівником поліції не наведено доказів його наявності.

За наслідком даної події відносно позивача працівником УПП було винесено постанову № ЕАР 5685499 про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП) та накладено штраф.

У подальшому зазначену постанову № ЕАР 5685499 за скаргою позивача управлянням патрульної поліції у Рівненській області було скасовано. Водночас за результатами повторного розгляду відносно позивача, повторно 23.08.2022 незаконно прийнято нову постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ДП018 № 726150.

Про час розгляду справи 23.08.2022 позивачем було отримано виклик лише 29.08.2022, тобто через 6 днів після повторного притягнення його до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що прилад яким фіксувалася швидкість руху викликає у його сумнів щодо його справності, достовірності показників та способу експлуатації, оскільки демонстрована йому відеофіксація події мерехтіла, частина екрану не працювала, на пристрої були відсутні ідентифікуючі ознаки, пломби, дані про його справність, до того ж, причиною не коректної роботи приладу могла бути висока температура повітря, при цьому прилад не був стаціонарно зафіксований та був відсутній попереджувальний знак як того передбачають правила ПДР.

Також, на підтвердження своєї допустимої швидкості позивач вказує, що після сигналу працівниками поліції про необхідність його зупинка він зупинився моментально, на проміжку дороги десь 5 метрів, що за формулою ПДД не відповідає фактичним обставинам, оскільки у разі його руху зі швидкість 100 км/г, його гальмівний шлях складав би 100 метрів. До того ж, згідно параметрів приладу Трукам, яким зафіксовано нібито перевищення його швидкості руху, правопорушення повинно фіксуватися на відстані не менше 15 метрів, що суперечить фактичним обставинам його зупинки в 5 метрів.

При цьому, були порушення вимоги ст. ст. 254, 258 КУпАП, оскільки не було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Зауважив, що у постанові указано невірний адрес його помешкання - замість АДРЕСА_1 , зазначено АДРЕСА_2 . Працівником поліції не були роз`яснені йому усі його права, передбачені ст. 268, 289 КУпАП. Також, відповідно до вимог ст.ст. 254, 258 КУпАП, протокол про вчинення адміністративного правпорушення не складався. У порушення зазначеного спірна постанова була винесена не на місці пригоди 30.07.2022, а лише 23.08.2022 у приміщенні управління поліції у Рівненській області, зі сплином місяця, тобто її винесення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, який складений не був, протиправне. До того ж, до спірної постанови внесено недостовірні дані, що він від відпису у ній відмовився - водночас зазначає, що він при розгляді справи присутнім не був і від підпису не відмовлявся.

Згідно відповіді управління патрульної поліції у Рівненській області від 18.08.2022 на його скаргу щодо відсутності знаків дорожнього руху у районі с. Горбаков було зазначено, що дійсно у квітні 2022 року ними було виявлено цей факт, 29.04.2022 внесено припис, який ніби було виконано 13.05.2022, що не відповідає дійсності, оскільки дана подія трапилася 30.07.2022. Також, згідно цієї ж інформації управління патрульної поліції у Рівненській області від 18.08.2022, у постанові серія ЕАР № 5685499 зазначено інший час вчинення правопорушення ніж той, який зафіксовано Трукамом.

Отже, при винесенні постави про притягнення його до адміністративної відповідальності працівниками управління патрульної поліції у Рівненській області допущено наступні порушення, що є підставою для скасування спірної постанови: 1) відсутність знаку регулювання дорожнього руху, із встановленим обмеженням швидкісного режиму у населеному пункті, який ніби я порушив, 2) відсутність протоколу про адміністративне правопорушення 3) незаконне використання приладу вимірювання швидкості дорожнього руху - не зафіксовано стаціонарно, без попереджувального знака 4) порушення при оформленні адмінматеріалів - неповідомлення мене належно про час розгляду справи, внесення до постанови недостовірних відомостей 5) протиріччя в матеріалах про час вчинення правопорушення, 6) інші викладені порушення.

Враховуючи, що постанову про скасування постанови серії ДПО18 № 726150 від 23.08.2022 року, отримав поштовим зв`язком лише 06.09.2022 року, а відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, просить поновити строк на звернення до суду з позовом, також враховуючи, що у зв`язку можливими діями управління патрульної поліції у Рівненській області, в направлені оскаржуваної постанови на примусове виконання, просить зупинити дію спірної постанови до закінчення строку її оскарження.

Так, вважає, що доказів його вини немає, а отже немає й суб`єктивної сторони і відповідно складу правопорушення. На підставі ст. 247 КУпАП, просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушеня.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.09.2022 року, позовна заява ОСОБА_1 , залишено без руху, оскільки вона була подана з порушенням ч. 3 ст. 161 КАС України. Позивачем у встановлений строк виправлені недоліки.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.10.2022 року, прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.11.2022 року, залучено до участі у справі у якості відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

14.11.2022 року на адресу суду від представника відповідача Управління патрульної поліції у Рівненській області надійшов відзив на позов з додатками, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. (а.с. 108 - 135)

На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, встановлено наступне.

23.08.2022 року капралом поліції поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у Рівненській області Новак Павла Романовича була винесена постанова серії ДПО № 726150 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу 340 грн. 00 коп. (а.с.6, 39)

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що 30.07.2022 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MAZDA, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по А/Д М-06 Київ - Чоп, 301 км., перевищив встановлені обмеження швидкості руху більш, як на 53 км/год., а саме в населеному пункті Горбаків, позначеному дорожніми знаками 5.49, 5.50, рухався зі швидкістю 103 км/год., чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України).

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків відповідальності перед суспільством.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.1. ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично -дорожній мережі.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення був зафіксований з використанням лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів ТruСam LТІ 20/20 серійний номер № 008354 та підтверджується диском з фото - відеофіксацією долученого до відзиву (а.с. 136).

Згідно з копією Сертифіката Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, про затвердження типу засобів вимірювальної техніки, відповідно до якого лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20, отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року за № UA- МІ/І- 2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12. (а.с. 125)

Відповідно до копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/24081, виданого ДП «Укрметртестстандарт" від 19.11.2021 р. та чинного до 19.11.2022 р. лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС008354, є придатним до застосування. (а.с. 123)

З огляду на копію експертного висновку від 24.12.2020 року N 04/05/02/-3560, виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, щодо можливості використання виробу " LTI 20-20 TruCam ІІ" виробництва LaserTechnologylnc, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. (а.с. 124)

Так, лазерний вимірювач швидкості ТruСАМ здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Під час вимірювання швидкості руху, поліцейський виконує наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу.

Відповідно до підп. 9 ч. 1ст. 31 Закону України від 02 липня 2015 року за N 580- VIII "Про Національну поліцію"- поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Згідно з п. 2 ч. 1ст. 40 зазначеного Закону- поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил.

При цьому, не заслуговують на увагу доводи позивача щодо безпідставного використання відповідного лазерного вимірювача швидкості в ручному режимі, оскільки спростовуються ст. 40 Закону України Про Національну поліцію, яка передбачає застосування технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення, та встановлює, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

Враховуючи, що в даному випадку порушення позивачем ПДР зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості TruCAM в ручному режимі, а не в автоматичному (камери автоматичної фіксації), тому вимоги ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не розповсюджуються на спірні відносини.

При цьому, жодними положеннями ЗУ «Про Національну поліцію», в тому числі, частини першої статті 40, не передбачено обмеження поліції використовувати фототехніку і відеотехніку виключно в межах дії будь-яких дорожніх знаків.

Аналогічного висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 02.03.2020 у справі № 751/9250/19, Перший апеляційний адміністративний суд у постанові від 05 липня 2021 року у справі №235/2142/21 та у постанові від 09 вересня 2021 року у справі № 263/6396/21 Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у справі № 607/4677/21.

Відповідно до копії листа ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» № 22-38/49 від 01.10.2019р. вбачається, що лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для тримання в руках під час вимірювань. Алгоритм обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів швидкоті руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки, як в ручному так і в автоматичному режимах: +- 2 км/год в діапазоні від 2 до 200 км/год; +- 1% в діапазоні від 201 до 320 км/год. (а.с. 130 131)

Таким чином, лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. При цьому саме вимірювання прилад здійснює автоматично.

У відповідності до до Розділу III,VIII «Інструкції використання TruCam», діапазон робочих температур приладу TruCam становить від -10° С до +60°С.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Дорожні знаки встановлюються відповідно до приписів ПДР та повинні відповідати вимогам національного стандарту - ДСТУ 4100:2014.

Згідно з п. 1.1. ПДР вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 8.4 ПДР визначено перелік дорожніх знаків.

З огляду на копію вимоги від 29.04.2022 року, в. о. начальника Служби автомобільних доріг в Рівненській області Роману Руденку було видано вимогу ( припис ) на встановлення відсутніх дорожніх знаків, зокрема 5.45 та 5.50. (а.с. 133)

На виконання вимоги (припису) та в підтвердження наявності дорожніх знаків 5.49 та 5.50, після надання дозволу на встановлення відсутніх дорожніх знаків від Рівненської обласної військової адміністрації, підрядною організацієї ТзОВ «Спец Комплект Постач» було встановлено всі необхідні дорожні знаки, що підтверджено проведеною 13.05.2022 контрольною перевіркою. (а.с. 134 135)

Відповідно до п. 5.70 ПДР дорожній знак «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Згідно пп.«ґ» п. 8.4 ПДР інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Місце для роботи з приладом TruCam позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Однак, порушень стосовно неправильності встановлення чи невідповідності до ДСТУ 4100:2014 дорожніх знаків чи дорожньої розмітки, на даній ділянці дороги, матеріали справи не містять.

Також, як вбачається з долучених до відзиву письмових доказів, на автомобільній дорозі М-06 «Київ-Чоп» були встановлені дорожні знаки 5.70, 5.49 та 5.50, таким чином, суд приходить до висновку, що позивач завчасно був проінформований про розташування населеного пункту та здійснення фото - відеофіксування порушень Правил дорожнього руху.

Натомість, наявність або відсутність дорожнього знаку «5.70» не звільняє водіїв від обов`язку виконувати Правил дорожнього руху щодо дотримання швидкості руху саме у населених пунктах.

Суд не бере до уваги твердження позивача щодо неможливості встановлення того факту, що перевищення швидкості було здійснено ним саме в зоні дії дорожнього знаку «5.49» ПДР України, оскільки, з долученого відеозапису вбачається, що дана подія мала місце в денний час пори, що є достатньою мірою для сприйняття.

При цьому, сам по собі факт візуального несприйняття дорожнього знаку позивачем у певний момент часу не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення ПДР, оскільки є наслідком взаємодії як об`єктивних явищ природи так і суб`єктивних процесів (швидкість сприйняття та налізу дорожньої обстановки, здатність уважно спостерігати за нею).

Також, суд критично ставиться до наданих позивачем відповідних фотознімків, оскільки вони не можуть ідентифікувати час і місце зафіксованих ними подій. Більш того, з наявних в матеріалах справи відеофіксації з місця події адміністративного правопорушення вбачається, що позивач на місці події взагалі не згадував про відсутність відповідних знаків.

Таким чином, доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення, суду не надано, а ті обставини, на які посилається позивач як на підставу скасування постанови в частині притягнення до відповідальності за допущене правопорушення, наведені ним з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Статтею 258 КУпАП визначено вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Частиною другою та третьою ст. 258 КУпАП, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в томучислі, про порушення користування засобами транспорту, передбачені ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 121.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Так, у своїх діях поліцейський керується, зокрема Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджені Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 (надалі - Інструкція 2).

Пунктом 1 Розділ І Інструкції, визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції, У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.

Згідно до п. 1 розділу ІІІ Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача, як посадової особи у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

В зв`язку з оскарженням позивачем постанови ЕАР № 5685499 від 30.07.2022 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, рішенням т.в.о. начальника відділу адміністративної практики УПП в Рівненській області ДПП капітаном поліції Петровським Б.О., дану постанову було скасовано, справу надіслано на новий розгляд. ( а.с. 28 31)

В подальшому, УПП в Рівненській області ДПП, в порядку передбаченому ст. ст. 251, 252, 258, 276, 277, 278, 279, 280 КУпАП, було повторно розглянуто справу відносно позивача з постановленням відповідного процесуального рішення.

За приписами ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими що використовуються особами, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також працюючими в автоматичному режимі, а також, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм в стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Тобто, позивач має довести підставу позову, а відповідач - заперечення проти позову (постанова ВС від 14 березня 2018 року, справа №760/2846/17).

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами.

Також в постанові Верховного суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 зазначено, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у тому випадку, якщо воно зафіксоване у встановленому законом порядку, що зроблено у даному випадку.

Як зазначає Пленум Вищого адміністративного суду у постанові від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», підставами для визнання будь- якого акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Відповідно до ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи) та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, телефонах), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення.

Згідно зі ст. 6 КАС України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Стороною відповідача надано відеоматеріали, котрі підтверджують наявність в діяннях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, з урахуванням вказаного, суд не вбачає підстав для скасування постанови серії ДПО № 726150 від 23.08.2022 року, тому у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Також, в обґрунтування поважності причин пропуску строку на оскарження постанов позивач зазначає, що оскаржувану постанову серії ДПО № 726150 від 23.08.2022 року він отримав поштовим відправленням лише 06.09.2022 року, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію конверту. (а.с. 43) У зв`язку з вищевикладеним, вважає, що пропущений строк на оскарження постанов було пропущено з поважних причин та просить суд поновити строк на подачу позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з ч.1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанови винесена 23.08.2022 року, про яку позивачу стало відомо після отримання останньої поштовим зв`язком лише 06.09.2022 року. Позовна заява до суду була направлена 14.09.2022 та зареєстрована вхідним штампом суду 19.09.2022.

Беручи до уваги обставини, викладені позивачем на обґрунтування підстав для поновлення пропущеного строку звернення та на підставі вищевказаних законодавчих норм, суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з позовною заявою та поновити позивачу процесуальний строк звернення до адміністративного суду.

Щодо повторного розгляду матеріалів у справі про адміністративне правопорушення без участі позивача, то права останнього повністю поновлені прийняттям до судового розгляду його позовної заяви і наданням судом оцінки його доводам.

Враховуючи викладене, дана обставина, сама по собі, не може бути достатньою правовою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Інші доводи позивача також не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують вину останнього у вчиненому ним адміністративному правопорушенні.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, суд приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ч. 2 ст. 299 КУпАП, при оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відсутні підстави в задоволенні позовних вимог про скасування постанови серії ДПО № 726150 від 23.08.2022 року, тому суд не вбачає правових підстав і для зупинення виконання оскаржуваної постанови.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 121, 122, 241-246, 250, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Поновити позивачу строк звернення до суду.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до капрала поліції поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у Рівненській області Новак Павла Романовича, Управління патрульної поліції у Рівненській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 грудня 2022 року.

Суддя О.Г. Деркач