Справа № 300/5311/22
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"26" грудня 2022 р. справа № 300/5311/22

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Скільський І.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до управління Держпраці в Івано-Франківській області, Державної служби України з питань праці про визнання протиправним та скасування наказу № 266-к від 07.12.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди в сумі 25000,00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) 20.12.2022 звернувся в суд з позовною заявою до управління Держпраці в Івано-Франківській області (надалі - відповідач 1), Державної служби України з питань праці (надалі - відповідач 2), згідно якої просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ управління Держпраці в Івано-Франківській області від 07.12.2022 за № 266-к «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на рівнозначній посаді в новоствореному органі з 08.12.2022;

- стягнути з Державної служби України з питань праці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.12.2022 по дату ухвалення рішення у справі;

- стягнути з Державної служби України з питань праці на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 25000,00 грн.

Згідно пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Однак, в порушення зазначеної норми законодавства, ОСОБА_1 в позовній заяві не вказано ідентифікаційного коду відповідача 2 - Державної служби України з питань праці, зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Відповідно до пункту 3 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Проте, всупереч наведеної правової норми, ОСОБА_1 , зазначивши у позовній заяві ціну позову (моральної шкоди), не надав суду обґрунтований розрахунок суми, що стягується.

Частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (частина 8 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України).

В порушення вказаної норми законодавства, позивачем не долучено до позовної заяви належних доказів про сплату судового збору.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначено, що судовий збір за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди не сплачується згідно пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір».

За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено об`єкти справляння судового збору та визначено перелік процесуальних документів, за подання яких судовий збір не справляється.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Пунктом 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Отже, положення пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані при зверненні до суду за оскарженням не будь-якого рішення суб`єкта владних повноважень, таким рішенням повинна бути заподіяна шкода.

У відповідності до частини 5 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зміст цієї норми вказує на те, що вимозі про відшкодування шкоди передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача. За такого правового врегулювання, вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка їй передує, такий платіж сплачується. Проте, суд зазначає, що позивачем до позову не додано судового рішення, яким, станом на дату подання позовної заяви, було б визнано протиправним рішення/дії відповідача і на підставі чого позивачем заявлялася б вимога про відшкодування шкоди, завданої таким рішенням/дією.

Зважаючи на наведене, суд вказує на непоширення приписів пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» на частину заявлених позовних вимог щодо стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 25000,00 грн., та зазначає, що вищевказана норма не підлягає застосуванню, враховуючи предмет та підстави заявленого позову.

Відтак, доводи позивача засновані на помилковому та довільному тлумаченні норм матеріального права.

Таким чином, суд дійшов переконання про відсутність правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору згідно пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» за подання даної позовної заяви в частині заявлених позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 25000,00 грн.

Висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 11.01.2022 у справі №916/1248/21 у справі №916/1248/21, від 02.09.2022 у справі №916/3317/21, від 19.10.2022 у справі №761/7417/20, на які покликається позивач, стосуються питання звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги за об`єктом справляння судового збору, передбаченим пунктом 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Натомість, при поданні ОСОБА_1 позовної заяви у цій справі судовий збір (в частині позовних вимог) повинен справлятися на загальних підставах відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Отже, зазначені позивачем правові позиції Верховного Суду не є релевантними до цієї справи.

Як наслідок, при зверненні з указаним позовом позивач звільнений від сплати судового збору лише в частині вимог про визнання протиправним та скасування наказу від 07.12.2022 за № 266-к, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», а в іншій частині вимог судовий збір підлягає сплаті.

З урахуванням вимог частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Як слідує зі змісту позовної заяви, відшкодування моральної шкоди визначено ОСОБА_1 сумою грошових коштів, відтак, суд зазначає, що заявлена позовна вимога про стягнення моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та складає ціну матеріальних вимог, носить майновий характер.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Суд звертає увагу, що абзацом 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», який вступив в дію з 01.01.2022, установлено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2022 року складає 2481,00 грн.

Отже, розмір судового збору за подання до адміністративного суду позову із заявленою ОСОБА_1 позовною вимогою майнового характеру складає 992,40 грн. (із розрахунку ціни позову - 25000,00 грн., зазначеної у позовній заяві).

Згідно положень частини 1 статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд доводить до відома позивача, що інформація щодо платіжних реквізитів для перерахування судового збору міститься на офіційному веб-порталі «Судова влада» в розділі «Івано-Франківський окружний адміністративний суд».

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам, визначеним статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частина 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління Держпраці в Івано-Франківській області, Державної служби України з питань праці про визнання протиправним та скасування наказу № 266-к від 07.12.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди в сумі 25000,00 грн., - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом:

- вказання ідентифікаційного коду відповідача 2 - Державної служби України з питань праці, зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

- подання обґрунтованого розрахунку суми, що стягується (моральної шкоди);

- документа про сплату судового збору в розмірі - 992,40 грн.

Роз`яснити, позивачу що в разі неусунення недоліків у визначений судом строк позовна заява буде повернена.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.