Справа № 520/22983/21
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 р. №520/22983/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.;

за участю секретаря судового засідання - Літвіщенко Д.О.;

позивача, Дзісь В.В.;

представника позивача, Зуб С.Ю.;

представник позивача, Бут-Абдуваєвої Т.В.,

представника третьої особи, Приходько А.М.;

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ), треті особи: Державна податкова служба України (Львівська площа, буд. 8,м. Київ,04053, ), Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ), Міністерство фінансів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, ), Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, буд. 6,м. Київ, 01601, ) про визнання дій протиправними та стягнення грошового забезпечення, індексації грошового забезпечення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом в якому, з урахуванням уточнень, просить суд: - визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Харківській області щодо невиплати грошового забезпечення за відпрацьовані надурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, доплати за нічні, премії та у помилковому наведенні бухгалтерських розрахунків у виданому грошовому атестаті і Довідці про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії; - стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, за період з січня 2009 року по серпень 2021 року в сумі 325784,90 грн.; - стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області на користь ОСОБА_1 індексацію розміру грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години з січня 2009 р. по жовтень 2021 р. в сумі 302913,98 грн. - стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за відпрацьовані нічні години, за період з лютого 2020 року по травень 2020 року в сумі 1660,70 грн.; - стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області на користь ОСОБА_1 премію в розмірі 10% посадового окладу за період з січня 2021 року по липень 2021 року в сумі 5131,00 грн.; - зобов`язати Головного управління ДФС у Харківській області виплатити компенсацію сум податків з заборгованості з невиплати за відпрацьовані понадурочні години за період з січня 2009 року по серпень 2021 року в сумі 325784,90 грн., з заборгованості з невиплати індексації розміру грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години з січня 2009 р. по жовтень 2021 р. в сумі 302913,98 гри., з заборгованості з невиплати доплати за нічні години за період з лютого 2020 року по травень 2020 року в сумі 1660,70 грн., з заборгованості з невиплатою премії в розмірі 10% за період з січня 2021 року по серпень 2021 року в сумі 5131,00 грн. - стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені по день фактичного розрахунку в сумі 14410,17 грн.; - зобов`язати Головне управління ДФС у Харківській області видати уточнений Грошевий атестат і Довідку про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії, із зазначенням розрахунків належного грошового забезпечення. - стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 120000,00 грн. (сто двадцять тисяч гривень 00 коп), з утриманням обов`язкових платежів, згідно діючого законодавства. - судові витрати по справі, а саме: судовий збір та витрати на правову допомогу покласти на Головне управління ДФС у Харківській області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він проходив службу в органах податкової міліції Головного управління ДФС у Харківській області. Однак, при звільненні позивачу не виплачено грошове забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час за період з січня 2009 року по серпень 2021 року. Враховуючи факт несвоєчасної виплати відповідачем всіх сум заробітної плати на дату звільнення позивач стверджує, що ГУ ДФС зобов`язане також виплатити індексацію розміру грошового забезпечення за відпрацьовані години в понадурочний час за період з січня 2009 року по серпень 2021 року, грошове забезпечення за відпрацьовані нічні години за період з лютого 2020 року по травень 2020 року, компенсацію сум податків з заборгованості по грошовому забезпеченню, а також середній заробіток за весь час затримки по день повного розрахунку. Ухвалою суду від 22.11.2021 відкрито спрощене провадження. Представником відповідача, Головним управлінням ДФС у Харківській області, надано відзив на позов, в якому сторона відповідача проти вимог поданого позову заперечує. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що при звільненні позивачу проведено розрахунок згідно з нормами чинного законодавства України. Вказує на неналежність та недопустимість доказів, наданих позивачем до матеріалів справи, а саме документів щодо обліку робочого часу та копій розрахункових листів, оскільки вони не засвідчені у встановленому порядку та не містять необхідних реквізитів посадових осіб. 10.01.2022 представником позивача надано відповідь на відзив, відповідно до змісту якої представник зазначає, що відповідально до змісту відзиву відповідач не заперечує відповідність наданих позивачем документів та документи відмінні від наданих до суду відповідач не надав. Представником третьої особи, Міністерством фінансів України, надано відзив на позов, в якому вказано, що не є належним відповідачем у даній справі, оскільки виплати грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в надурочний час та роботи у вихідні і святкові дні, доплати за понадурочні години, сплата компенсації сум податків за роботу в надурочний час, а також внесення змін до грошового атестату не входить до повноважень ані Міністра фінансів, ані Міністерства фінансів України.

В судовому засіданні представники позивача підтримали доводи заявленого позову, просили суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача проти вимог заявленого позову заперечував. Представник третьої особи проти заявленого позову заперечував Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права якими врегульовані спірні правовідносини, встановив наступні обставини.

Як встановлено судовим розглядом, що позивач ОСОБА_1 підполковник податкової міліції проходив службу в органах податкової міліції Головного управління ДФС у Харківській області в період з 01.06.2004 по 05.08.2021. Наказом Головного управління ДФС у Харківській області Державної фіскальної служби України №201-0 від 04.08.2021 був звільнений з посади заступника начальника відділу оперативного реагування управління координаційного забезпечення податкової міліції Головного управління ДФС у Харківській області та податкової міліції Державної фіскальної служби України в запас Збройних сил України підпунктом «б» п. 64 (через хворобу) на підставі свідоцтва про хворобу від 30.07.2021 №170. (а.с. 45 т. 1) В позовній заяві позивач вказує, що він працював у режимі: 24 години чергування, після чого 48 годин на відпочинок, із зазначенням у середньому 240 відпрацьованих годин у місяць та проведенням при цьому оплати праці (виплати грошового забезпечення) - приблизно за 168 годин на місяць (з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні), тобто відповідно до встановленої трудовим законодавством норми тривалості робочого часу, розрахованої за календарем п`ятиденного робочого тижня з двома вихідними днями в суботу та неділю при однаковій тривалості часу роботи за день впродовж робочого тижня та відповідним зменшенням тривалості роботи напередодні святкових та неробочих днів, а не відповідно фактично відпрацьованому часу. Також вказує, що при проходженні служби в період з 01.06.2004 по 05.08.2021 позивач на підставі графіків чергування співробітників податкової міліції залучався до роботи також у нічний час, що відображено у табелях обліку використання робочого часу. Вважаючи, що за період його роботи в органах податкової міліції відповідач не доплатив йому за роботу в понадурочний час та нічний час, звернувся до суду із відповідним позовом. Відповідно до статті 45 Конституції України максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом. Згідно із пунктом 356.1 статті 356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист». Частиною 1 статті 19 Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-XII «Про міліцію» (чинного до 07 листопада 2015 року, далі Закон № 565-XII) передбачено, що форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати. Відповідно до ст. 22 Закону № 565-XII для працівників міліції встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках особи рядового і начальницького складу несуть службу понад встановлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в надурочний і нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до вимог законодавства. Також, згідно із п. 21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі Положення № 114), для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках вони несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в понадурочний, нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до законодавства. Внутрішній розпорядок в органах внутрішніх справ, а також у навчальних закладах (навчальних підрозділах), що здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації начальницького складу Міністерства внутрішніх справ, встановлюється з урахуванням особливостей діяльності різних служб і підрозділів. При змінній роботі (службі) і безперервному чергуванні встановлюється однакова тривалість денної, вечірньої та нічної зміни.

Особи рядового і начальницького складу зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників. Направлення для проходження служби за межами республіки здійснюється за згодою працівника в порядку, встановленому законодавством. Пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 1991 року № 197 «Про порядок компенсації особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за службу понад установлений законодавством робочий час, а також у дні щотижневого відпочинку та святкові дні» (далі Постанова № 197) передбачає, що при залученні осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які утримуються за рахунок коштів республіканського та місцевих бюджетів, а також коштів, що надходять за договорами від міністерств, відомств, підприємств, установ, організацій і громадян, до несення служби понад установлений законодавством робочий час оплата їхньої праці за цей час провадиться у розмірах, передбачених законодавством України про працю, з розрахунку посадового окладу й окладу за спеціальним званням.

Служба осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у дні щотижневого відпочинку та святкові дні може компенсуватися за їхньою згодою наданням іншого дня відпочинку або в грошовій формі у подвійному розмірі. Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці працівників органів державної податкової служби» від 31 грудня 1996 року № 1592, оклад грошового утримання працівників податкової міліції включає в себе посадовий оклад, а також оклад за спеціальне звання (згідно додатків до постанови). Згідно із п. 4 вказаної постанови встановлено виплачувати посадовим особам Державної податкової служби, державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, державних податкових інспекцій у районах, містах і районах у містах та працівникам податкової міліції винагороду за вислугу років у розмірах згідно з додатком № 17. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09 березня 2006 року № 268 затверджено схеми посадових окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців Адміністрації Президента України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Апарату Верховної Ради України, апарату Національного центру з питань євроатлантичної інтеграції України, Рахункової палати України, апарату Ради національної безпеки і оборони України, апарату Вищої ради юстиції, секретаріату Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Державної судової адміністрації, Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, апарату Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, їх територіальних органів, місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Рахункової палати Автономної Республіки Крим, виборчої комісії Автономної Республіки Крим, міністерств і республіканських комітетів Автономної Республіки Крим, органів прокуратури, судів та інших органів державної влади, згідно з додатками 1 - 47, 55, а також розміри надбавок за ранг державного службовця, дипломатичний ранг, спеціальне звання та окладів осіб рядового і начальницького складу податкової міліції за спеціальні звання згідно з додатками 56 - 58. Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 1294), виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи). Згідно із п. 3.7 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31 грудня 2007 року № 499 (далі - Інструкція № 499), при залученні осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ до несення служби понад установлений законодавством робочий час виплата грошового забезпечення проводиться з розрахунку посадового окладу й окладу за спеціальним званням. Годинна ставка обчислюється шляхом поділу місячного посадового окладу та окладу за спеціальним званням на кількість годин робочого часу в поточному місяці. При цьому понаднормові роботи не повинні перевищувати для кожного працівника чотирьох годин протягом двох днів поспіль і 120 годин на рік. Служба осіб рядового і начальницького складу у дні щотижневого відпочинку та святкові дні може компенсуватися за їхньою згодою шляхом надання їм іншого дня відпочинку або в грошовій формі. Компенсація понаднормових робіт шляхом надання відгулів не допускається. Підставою для залучення працівників органів внутрішніх справ до понаднормової служби чи в дні щотижневого відпочинку та святкові дні є: а) письмові накази керівників органів внутрішніх справ; б) графіки нарядів чергувань, затверджені керівниками органів внутрішніх справ. Облік робочого часу здійснюється шляхом ведення щомісячного табеля з обов`язковою відміткою в ньому кількості відпрацьованих годин. Службою в нічний час вважається виконання особами рядового і начальницького складу органів, підрозділів установ і навчальних закладів внутрішніх справ службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00. Особам, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в робочий час. Особам добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі), яка не враховується в робочий час. Оплата праці в надурочний час у подвійному розмірі годинної ставки передбачена частиною першою статті 106 Кодексу законів про працю України. Водночас, статус податкової міліції, її функції та правові основи діяльності також визначався Законом України від 04.12.1990 року №509-XII «Про державну податкову службу в України» (далі - Закон № 509-ХІІ), який діяв у період проходження позивачем служби в органах податкової міліції до 19.11.2012 року.

Відповідно до статті 19 Закону № 509-XII податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Відповідно до статей 24, 26 Закону №509-XII особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ. Держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію».

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в України» № 508-VI від 05.07.2012 року було визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну податкову службу в Україні» та внесено зміни до Податкового кодексу України - доповнено розділом XVIII2 «Податкова міліція».

Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно пункту 356.1 статті 356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Тобто, зазначені норми кореспондуються із нормами Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 №509-XII, який регулював правовий статус податкової міліції до 19.11.2012 року.

Але Закон України від 20 грудня 1990 року № 565-XII «Про міліцію» втратив чинність 07 листопада 2015 року на підставі Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII).

Отже, ст. 22 Закону України «Про міліцію» що містила норми щодо встановленого для працівників міліції 41-годинного робочого тижня, залучення до несення служби у необхідних випадках осіб рядового і начальницького складу понад встановлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні та щодо проведення оплати праці за надурочний і нічний час, у вихідні та святкові дні відповідно до вимог законодавства, також втратила чинність.

Натомість зазначені гарантії для працівників податкової міліції збереглись в п. 21 Положення №114, згідно з яким для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках вони несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в понадурочний, нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до законодавства.

В подальшому поширення державних гарантій правового та соціального захисту, передбачених законодавством для поліцейських, на осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей, відбулось після внесення змін до пункту 356.1 статті 356 Податкового кодексу України Законом України від 16.01.2020 року № 466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», які набрали чинності з 23.05.2020.

Відповідно до частини 5 статті 91 Закону № 580-VIII поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців.

Розділ XVIII2 Податкового Кодексу України «Податкова міліція» виключено на підставі Закону України від 21.12.2016 № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», застосовується з 25 вересня 2021 року.

Статтею 61 Кодексу законів про працю України (КЗпП) передбачено можливість та правові засади встановлення підсумованого обліку робочого часу. Цією самою статтею визначено, що на безперервно діючих підприємствах, в установах, організаціях (далі організація), а також в окремих виробництвах, цехах, дільницях, відділеннях і на деяких видах робіт, де за умовами виробництва (роботи) не може бути додержано встановленої для цієї категорії працівників щоденної або щотижневої тривалості робочого часу, допускається за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) організації запровадження підсумованого обліку робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормального числа робочих годин (статті 50 і 51 КЗпП).

Відповідно до п.13 Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 23 травня 2017 року № 440 (із змінами) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 червня 2017 р. за № 750/30618 якщо за умовами роботи не додержано встановленої для працівників чергової служби щоденної або щотижневої тривалості робочого часу, допускається за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) органу (підрозділу) поліції чи закладу освіти запровадження підсумованого обліку робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала 40 годин на тиждень.

Доплата за службу в нічний час черговим чергових змін та членам добових нарядів здійснюється відповідно до Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799 (далі Порядок № 260). Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Відповідно до п. 20 Порядку № 260 за виконання службових обов`язків понад установлений службовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні грошове забезпечення поліцейським додатково не виплачується.

Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку (у порядку компенсації) надається протягом двох наступних місяців.

Щодо виплати позивачу грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, за періоди з січня 2009 року по грудень 2019 року суд зазначає наступне.

У запитах на інформацію № 2, 6 від 06.09.2021, що надійшли на адресу ГУ ДПС позивач просив надати належним чином завірені (оформлені) копії розрахункових листів по нарахуванню та виплаті грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.06.2004 по 01.04.2015, копії табелів обліку використання робочого часу відділу оперативного реагування за аналогічний період. У відповіді від 10.09.2021 № 390/ЗПІ/20-40-10-22 надано копії розрахункових листів позивача за період проходження служби в ДПА у Харківській області та повідомлено про знищення бухгалтерських документів меморіального характеру з усіма додатками до них зі строком зберігання 3 роки, як таких, що не мають науково-історичної цінності та втратили практичне значення відповідно до актів про вилучення для знищення документів.

У відповіді ГУ ДПС від 10.09.2021 № 387/ЗПІ/20-40-01-04-19 на запити на інформацію щодо надання копій графіків чергування по управлінню податкової міліції ДПА, ДПС, ГУ Міндоходів у Харківській області» за період з 01.06.2004 по 01.04.2015 повідомлено, що відповідно до зведеної номенклатури за 2004-2007 роки справи з такою назвою заголовка відсутні. Справи за 2009-2012 роки (ДПА області) з індексом 26-136 та заголовком «Документи (рапорти, графіки чергування тощо) з організації охорони будинків податкової служби» зі строком зберігання 5 років знищені, дати знищення та номери актів наводяться. Справи з індексом 0712-06 за 2012-2013 роки (ДПС у Харківській області) та з індексом 20-40-07-02-07 за 2015 рік (ГУ Міндоходів у Харківській області) з заголовком «Документи (рапорти, графіки чергування тощо) з організації охорони будинків податкової служби» зі строком зберігання 5 років знищені, дати знищення та номери актів наводяться. Згідно з відповіддю ГУ ДФС від 10.09.2021 №28/ЗПІ/20-97-06-01-12 на запити на інформацію від 06.09.2021 № 1, 3, 4, 5 про надання копій документів та витягів за період з 01.04.2015 по 05.08.2021, зокрема: графіків чергування податкової міліції по ГУ ДФС у Харківській області; журналу видачі та прийому озброєння та спеціальних засобів (ф.№5) в частині здачі та видачі озброєння ОСОБА_1 ; «Журналу рапортів чергового» в частині здачі та прийняття чергування ОСОБА_1 ; Положення про відділ оперативного реагування ДФС у Харківській області - зазначено про наступне. В наданні запитуваної інформації відмовлено з підстав, які не передбачають зберігання графіків чергування у номенклатурних справах з огляду на те, що інформація про несення служби працівниками, задіяними у добових чергуваннях відображається в табелях обліку використання робочого часу. Щодо іншої інформації відмовлено у зв`язку із віднесення інформації, що міститься у запитуваних копіях документів та витягів до службової інформації. Згідно із частиною 1 статті 73 та частиною 2 статті 74 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом досліджено надані позивачем докази в обґрунтування позовних вимог, а саме: копії графіків чергування (щомісячно) за 2009 2019 роки та копії табелів обліку робочого часу з 2009 по грудень 2019 року та встановлено, що вони не завірені належним чином, не містять ні печатки організації що іх видала ні підпису посадової особи, а отже не є належним та допустимим доказам підтвердження залучення позивача до понаднормової служби.

В судовому засіданні позивач пояснив, що виготовив їх самостійно. Отже, матеріалами справи підтверджуються відсутність передбачених пунктом 3.7 Інструкції № 499 документів, які б свідчили про залучення позивача до понаднормової служби з січня 2009 по грудень 2019, таких як: наказів, табелів обліку понаднормового виходу, табелів обліку використання робочого часу щодо підтвердження виконання роботи, книги нарядів щодо залучення до служби, графіків нарядів чергувань.

Суд звертає увагу на той факт, що порядок залучення працівників органів податкового органу до несення служби понад встановлений законодавством робочий час, визначено у Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31 грудня 2007 року № 499 і, згідно з якими підставами для залучення працівників до понаднормової роботи є письмові накази керівників органів внутрішніх справ, графіки нарядів чергувань, затверджені керівниками органів внутрішніх справ. Облік робочого часу здійснюється шляхом ведення щомісячного табеля з обов`язковою відміткою в ньому кількості відпрацьованих годин. У разі відсутності зазначених документів, додаткова оплата понаднормової служби не проводиться. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.12.2019 у справі № 825/66/16. Отже, в матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про залучення позивача до служби понад встановлений законодавством робочий час у період з січня 2009 року по грудень 2019 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання незаконними дій Головного управління ДФС у Харківській області щодо невиплати грошового забезпечення за відпрацьовані надурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час у період з січня 2009 року по грудень 2019 року та стягнення з Головного управління ДФС у Харківській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, за період з січня 2009 року по грудень 2019 року. Разом із тим, під час розгляду справи позивачем до матеріалів справи долучено табелі обліку використання робочого часу оперативного управління ДФС у Харківській області за 2020 рік та з січня по серпень 2021 року, які завірені належним чином. Суд зазначає, що табелі обліку використання робочого часу за період з січня 2020 по жовтень 2020, грудень 2020 року та з лютого 2021 по травень 2021 року на підставі яких нараховується та виплачується грошове забезпечення, в тому числі відпрацьовані понадурочні години чи за роботу у нічний час, є належними та допустимими доказами понаднормової роботи позивача за вказаний період, а отже позовні вимоги в частині позовних вимог про стягнення з Головного управління ДФС у Харківській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, за період з січня 2020 по жовтень 2020 року, грудень 2020 року та з лютого 2021 по травень 2021 підлягають задоволенню. Судом досліджено табелі обліку використаного робочого часу та встановлено, що ОСОБА_1 у січні працював 255, понаднормові части склали 88, лютому 2020 р. працював 225, понаднормові части склали 88; у березні 2020 р. 255, понаднормові часи 87; у квітні 2020 р. 240, понаднормові часи склали 73; у травні 2020 р. - 249, понаднормові часи 98; у червні 2020 р. 240, понаднормові части склали 80; у липні 2020 р 240, понаднормові части склали 56; у серпні 2020 р 255, понаднормові части склали 95; у вересні 64; у вересні 2020 р - 240, понаднормові части склали 64; у жовтні 2020 р. - 249, понаднормові части склали 82; у грудні 2020 року -216, понаднормові части склали 42. У лютому 2021 р. 168, понаднормові часи 8; у березні 2021 р. -240, понаднормові часи 64; у квітні 2021 р. 216, понаднормові часи 41; у травні 2021 р. 255, понаднормові часи 111. Отже, вказані табелі обліку використаного робочого часу підтверджують роботу позивача в понаднормовий час. Разом із тим, з наданих табелів обліку використаного робочого часу за листопад 2020 року та січень, червень, липень, серпень 2021 року не встановлено відпрацьованих надурочних години позивача, а отже не підлягає компенсації за службу в понаднормовий час. Однак, щодо задоволення вимоги позивача в цій частині шляхом стягнення на користь позивача грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час за періоди з січня 2020 року по жовтень 2020 року, грудень 2020 року та з лютого 2021 року по травень 2021 року, суд зазначає, що здійснення перерахунку та обчислення сум грошового забезпечення відноситься до виключних (дискреційних) повноважень відповідача, такий розрахунок відповідачем ще не проводився у зв`язку з чим суд не може перебирати на себе повноваження Головного управління ДФС у Харківській області, а отже належним способом захисту позивача в цій частині є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, за період з січня 2020 року по жовтень 2020 року, грудень 2020 року та з лютого 2021 року по травень 2021 року підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з Головного управління ДФС у Харківській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за відпрацьовані нічні години, за період з лютого 2020 року по травень 2020 року в сумі 1660,70 грн., суд зазначає наступне.

Порядком № 616 доплата за службу в нічний час особам рядового та начальницького складу податкової міліції, зокрема, черговим чергових змін та членам добових нарядів, не передбачена.

Абзацом 2 пункту 3.1.14 Колективного договору між Головним управлінням ДПС у Харківській області, Головним управління ДФС у Харківській області і Харківською обласною організацією Всеукраїнської професійної спілки працівників органів Державної податкової служби на 2020-2025 роки передбачено виплачувати особам рядового і начальницького складу податкової міліції доплату за роботу в нічний час у розмірі 20 відсотків від посадового окладу за кожну годину роботи з 22-ї години до 6ї години наступного дня, що у повній мірі відповідає приписам статті 108 КЗпП України.

Відповідно до абзацу 2 пункту 19 Порядку № 260 годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Судом встановлено, що за період з лютого 2020 по травень 2020 року доплату позивачу за роботу у нічний час проведено не було, що підтверджується розрахунковими листами на 2020 рік. Вказані обставини не заперечувались відповідачем. Що стосується вимоги про стягнення грошового забезпечення за відпрацьовані нічні години, за період з лютого 2020 року по травень 2020 року з зазначенням суми 1660,70 грн., суд зазначає, що здійснення перерахунку та обчислення сум грошового забезпечення відноситься до виключних (дискреційних) повноважень відповідача, такий розрахунок відповідачем ще не проводився у зв`язку з чим суд не може перебирати на себе повноваження Головного управління ДФС у Харківській області.

Отже, оскільки матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 під час проходження служби не нараховувалася та не виплачувалася доплата за роботу у нічний час за період з лютого 2020 по травень 2020 року, суд дійшов висновку, що належним способом захисту позивача є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за відпрацьовані нічні години, за період з лютого 2020 року по травень 2020 року. Щодо позовної вимоги про стягнення з Головного управління ДФС у Харківській області на користь ОСОБА_1 премії в розмірі 10% посадового окладу за період з січня 2021 року по липень 2021 року в сумі 5131,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 9 розділу IV «Щомісячні додаткові види грошового забезпечення» Порядку № 616, преміювання осіб начальницького складу податкової міліції (крім курсантів навчального закладу ДФС) здійснюється відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення, відповідно до положення про преміювання, затвердженого наказом ДФС.

Суд зазначає, що вказана норма не містить безумовного обов`язку керівника ГУ ДФС (роботодавця) здійснити преміювання позивача, а лише вказує на можливість здійснення такого преміювання відповідно до особистого внеску осіб начальницького складу податкової міліції (крім курсантів навчального закладу ДФС) в загальні результати служби та встановлює розмір фонду преміювання, що не є тотожним (відповідним) розміру преміювання посадових осіб.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо преміювання задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги про стягнення з Головного управління ДФС у Харківській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені по день фактичного розрахунку в сумі 14410,17 грн. суд зазначає наступне

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1.18. Інструкції № 499, при прийнятті на службу до органів внутрішніх справ грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення особі рядового чи начальницького складу виплачується до дня виключення зі списків особового складу включно.

Разом з тим, а ні Законом України «Про міліцію», а ні Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114, не врегульовано порядок відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні працівника з органів внутрішніх справ.

Так, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини.

Частиною першою статті 117 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП) визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Однак, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Суд зауважує, що наразі відсутні підстави вважати, що відповідач не здійснить виплату середнього заробітку, оскільки фактичний розрахунок з ним здійснено не було.

Так, позовні вимоги у вказаній частині звернені на майбутнє, в даній частині позовних вимог права позивача не є порушеними.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача індексації розміру грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години з січня 2009 по жовтень 2021 року в сумі 302913,98 грн.; зобов`язання Головного управління ДФС у Харківській області виплатити компенсацію сум податків з заборгованості а також зобов`язання видати уточнений Грошевий атестат і Довідку про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії, із зазначенням розрахунків належного грошового забезпечення, суд зазначає, що вони також заявлені на майбутнє, права позивача в цій частині порушено не було, оскільки компенсація за службу в понаднормовий час та доплата за відпрацьовані нічні години ще не виплачені, а отже вказані позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з Головного управління ДФС у Харківській області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 120000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Зі змісту цієї норми випливає, що основною умовою такого розгляду є те, що моральна шкода повинна бути заподіяна (похідною) протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин. Аналогічна правова позиція викладена в Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 818/649/14.

Проте, позивач не надав суду жодних переконливих доказів на підтвердження причинного зв`язку між бездіяльністю відповідача та завданням моральної шкоди (у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань, тощо).

Сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами, за таких підстав позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

У відповідності до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають частковому відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ), треті особи: Державна податкова служба України (Львівська площа, буд. 8,м. Київ,04053, ), Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ), Міністерство фінансів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, ), Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, буд. 6,м. Київ, 01601, ) про визнання дій протиправними та стягнення грошового забезпечення, індексації грошового забезпечення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди - задовольнити частково. Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Харківській області щодо не виплати на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, за період з січня 2020 року по жовтень 2020 року та грудень 2020 року та з лютого 2021 року по травень 2021 року.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Харківській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, за період з січня 2020 року по жовтень 2020 року та грудень 2020 року та з лютого 2021 року по травень 2021 року.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Харківській області щодо не виплати на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за відпрацьовані нічні години, за період з лютого 2020 року по травень 2020 року.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за відпрацьовані нічні години, за період з лютого 2020 року по травень 2020 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1816,00 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 27 грудня 2022 року.

Суддя Бідонько А.В.