Справа № 520/17924/21
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,
за участю секретаря судового засідання Ломоновської Ю.Р.,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК ДОНЕЦЬ"
до Головне управління ДПС у Харківській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Представником позивача - адвокатом Гіль Є. В., подано до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області судові витрати на загальну суму 50029,00 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2021 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

Позивач не погодився з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року та ухвалою від 10.12.2021 року, подав апеляційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07.09.2021 року №1 та №1 та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на загальну суму 50029,00 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2022 року апеляційну скаргу ТОВ "АПК ДОНЕЦЬ" задоволено.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року та ухвалу від 10.12.2021 року по справі №520/17924/21 скасовано.

Прийнято нове судове рішення, яким адміністративний позов ТОВ "АПК ДОНЕЦЬ" задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 07.09.2021 року №1 та від 07.09.2021 року №1.

Заяву ТОВ "АПК ДОНЕЦЬ" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді першої інстанції задоволено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь ТОВ "АПК ДОНЕЦЬ" судові витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді першої інстанції у розмірі 50 029 грн. 00 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь ТОВ "АПК ДОНЕЦЬ" витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 22 700 грн. 00 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 34 050 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі представник ТОВ "АПК ДОНЕЦЬ" також просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області судові витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції. Згідно наданого до апеляційної скарги орієнтовного розрахунку розмір судових витрат складає 30100 грн.

Від представника ТОВ "АПК ДОНЕЦЬ" надійшло клопотання, в якому зазначив, що у судовому засіданні 05.12.2022 року заявив про застосування ч. 7 ст. 139 КАС України та просив долучити докази понесених судових витрат.

Сторони про дату розгляду заяви повідомлялись.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку про те, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Колегія суддів зазначає, що за змістом ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

На підставі ч.ч. 1-4 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України, законодавцем запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Так розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За правилами ч. 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VІ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом ст. 30 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VІ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови поверненню тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Верховний Суд в постанові від 05.06.2018 у справі № 904/8308/17 дійшов висновків про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд в додатковій постанові від 08.05.2018 у справі № 810/2823/17 зробив висновок, що надані позивачем первинні документи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу повинні:

відповідати вимогам первинного документа встановленим вимогам частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", зокрема, містити посаду особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції;

зміст послуг (зазначених в договорі про надання правової допомоги та актах) повинен мати посилання на конкретні дії та/або документи вчинені/складені адвокатом;

платіжний документ має утримувати в собі належне, повне призначення платежу та відмітки банку його проведення відповідно до пунктів 1.22, 2.3, 2.24 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного банку України від 21 січня 2004 № 22.

Також, в постанові від 22.05.2018 у справі № 826/8107/16 Верховний Суд прийшов до висновків про те, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16.

З матеріалів справи судом встановлено, що 08.12.2022 між позивачем як клієнтом та Адвокатським об`єднанням Прецедент було підписано акт до Договору про надання правничої допомоги від 13.09.2021 №21/11 та додатку до Договору від 30.11.2021 року, відповідно до якого сторони визначили детальний опис виконаних робіт (наданих послуг).

Вказаним актом Сторони передбачили, що проведення усіх перелічених робіт в повному обсязі охоплюється передбаченою додатком до договору фіксованою сумою гонорару (винагороди) за надання адвокатом правничої допомоги, а саме 30 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, яка була сплачена позивачем на підставі платіжного доручення від 16.12.2021 №.

Беручи до уваги, що факт надання правничої допомоги підтверджено документально, характер спірних правовідносин, зміст складених адвокатом документів, час необхідний для її складення, ціну позову, не заявлення відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, колегія суддів дійшла до висновку, що з урахуванням принципу співмірності, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню на користь позивача в розмірі 30000,00 грн., а тому надана представником заява є обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК ДОНЕЦЬ" адвоката Гіль Євгена Вікторовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул.Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК ДОНЕЦЬ" (вул. Шкільна, буд. 1, с. Петрівське, Балаклійський район, Харківська область, 64282, ) судові витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Бартош Н.С.
Судді Подобайло З.Г. Григоров А.М.

Повний текст додаткової постанови виготовлений 27.12.2022.