Справа № 160/16384/22
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та до відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.08.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, яка буде надана судом у рішенні по даній справі;
- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати звіт у місячний строк з моменту набрання даним судовим рішенням законної сили.
08 листопада 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через канцелярію від представника відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач проти позову заперечує в повному обсязі. Зазначає, що розглянув заяву позивача про призначення пенсії за принципом екстериторіальності, що передбачений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі Порядок №22-1). Також вказує, що згідно п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV вихід на пенсію для категорії працівників, до якої належить позивач, здійснюється після досягнення 55 років, однак такого віку позивач не досягла. Щодо колізії між ст. 13 Закону №1788-XII (в редакції після ухвалення рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 по справі 1-5/2018(746/15) та ст. 114 Закону №1058-IV посилається на листи Міністерства юстиції України від 26.12.2008 року та від 30.01.2009 року, згідно яких застосуванню підлягає норма права, прийнята пізніше. Також заперечує проти встановлення судового контролю посиланнями на передчасність таких вимог з огляду на відсутність факту невиконання судового рішення.
12 жовтня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач проти позову заперечує в повному обсязі. Доводи відповідача-2 в частині заперечень проти вимог позивача по суті є аналогічними запереченням відповідача-1 та зводяться до посилання на необхідність застосування відповідних положень ст. 114 Закону №1058-IV, згідно яких пенсійний вік для категорії працівників, до якої належить позивач, складає 55 років. Також зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від№ 2148-VIII фактично повністю передано в сферу дії Закону №1058-IV регулювання правовідносин щодо визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та одночасно припинено в цій частині застосування Закону №1788-XII.
22 грудня 2022 року до суду надійшли витребувані судом документи від відповідача -1.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
В порядку ч.1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України як такі, що визнаються учасниками справи в заявах по суті (а відповідачем-2 також в оскаржуваному рішенні про відмову в призначенні пенсії) та щодо яких суд не має обґрунтованого сумніву відносно достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, суд визнає встановленими на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії наступні обставини, що мають значення для вирішення справи:
1) вік позивача складає 51 рік 25 днів;
2) наявність у позивача страхового стажу 34 роки 09 місяців 23 дні;
3) наявність у позивача пільгового стажу роботи на посадах, передбачених п. 8 ч.2 ст. 114 Закону №1058-IV, 27 років 7 місяців 3 дні.
Відповідно, цей спір виник виключно щодо оцінки необхідного віку, після досягнення якого позивач має право вийти на пільгову пенсію, в той час як наявність у позивача достатнього страхового та пільгового стажу усіма учасниками справи визнається.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 46 Конституції України за громадянами закріплено право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до п. «з» ст. 13 Закону №1788-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 по справі 1-5/2018(746/15) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.
Згідно з п.8 ч.2 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.
Відповідно до п. 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.
Так, цей спір виник через різну правову оцінку щодо належного правового акту, на підставі якого позивач має право на вихід на пенсію: позивач наполягає на своєму праві на призначення пенсії згідно положень ст. 13 Закону №1788-XII (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 по справі 1-5/2018(746/15), в той час як відповідач застосував до цієї юридичної ситуації положення п. 8 ч.2 ст. 114 Закону №1058-IV. В свою чергу вказані норми права передбачають різні вимоги для призначення пенсії стосовно однієї й тієї ж категорії громадян.
Вирішуючи це питання належить звернутися до правового висновку, сформованого у постанові Великої Палати Верховного Суду, сформованою в постанові від 03.11.2021 року у зразковій справі № 360/3611/20 за подібних правовідносин:
«Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).
Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV».
Суд вважає ці правові висновки релевантним до обставин справи та враховує їх при вирішенні справи по суті.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.08.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, яка буде надана судом у рішенні по даній справі, суд зазначає наступне.
Слід зазначити, що системне тлумачення способів захисту, визначених ст. 5, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави для висновку, що визнання протиправним та скасування рішення одного суб`єкта владних повноважень не може бути підставою для зобов`язання вчинити певні дії іншого суб`єкта владних повноважень.
В цій справі позивач просить скасувати рішення відповідача-2 та зобов`язати відповідача-1 повторно розглянути її заяву. Проте, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в такій редакції, оскільки зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії є належним способом захисту як похідна вимога у випадку визнання протиправним та скасування рішення саме цього суб`єкта владних повноважень, а не будь-якого іншого.
Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області, як структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2. Порядку №22-1, рішення якого про відмову в призначенні пенсії оскаржила позивач.
Викладене свідчить, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до приписів Порядку №22-1 відсутні повноваження щодо вирішення питання стосовно призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідно, правові підстави для зобов`язання відповідача-1 вчиняти певні дії за результатом вирішення цієї справи відсутні, отже в задоволенні позову до відповідача - 1 слід відмовити.
З огляду на встановлені у справі обставини та наведені норми чинного законодавства, якими регулюються спірні відносини, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд приходить до висновку, що належним та ефективним способом захисту позивача за наявних обставин справи є прийняття судом рішення про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.
Щодо клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України), то суд зазначає, що це є правом суду, а не його обов`язком, яке не виключає існування принципу обов`язковості судового рішення, згідно з яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України).
При цьому, суд звертає увагу на той факт, що позивач, заявляючи клопотання про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку, передбаченому статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України, жодним чином не обґрунтував його та не надав докази щодо не виконання судового рішення.
Таким чином, суд дійшов висновку, що підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відсутні
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Щодо розподілу судових витрат.
Отже, відповідно до положень ч. 3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 496,20 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області як суб`єкта владних повноважень, протиправність рішення якого встановлена в цій справі.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 30.08.2022 року з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко