Справа № 440/10821/21
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/10821/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької районної ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцької районної ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення сьомої сесії восьмого скликання Кременчуцької районної ради Полтавської області від 06.07.2021 "Про внесення змін до рішення від 17.12.2020 "Про постійні комісії Кременчуцької районної ради Полтавської області".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Ухвалою суду від 30 листопада 2022 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлялися належним чином.

Згідно з частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вказані норми, суд прийшов до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Позивач - ОСОБА_1 є депутатом Кременчуцької районної ради восьмого скликання.

Рішенням другої позачергової сесії Кременчуцької районної ради восьмого скликання від 17.12.2020 "Про постійні комісії Кременчуцької районної ради восьмого скликання" відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 43, ст. 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" утворено постійні комісії Кременчуцької районної ради восьмого скликання (Додаток 1), затверджено Положення про постійні комісії Кременчуцької районної ради восьмого скликання (Додаток 2), затверджено персональний склад постійних комісій Кременчуцької районної ради восьмого скликання (Додаток 3).

Відповідно до Додатку 1 рішення утворено:

- постійну комісію Кременчуцької районної ради з питань бюджету, соціально-економічного розвитку, регуляторної політики та інвестиційної діяльності;

- постійну комісію Кременчуцької районної ради з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, надр та екології;

- постійну комісію Кременчуцької районної ради з питань будівництва, управління та розпорядження об`єктами комунальної власності, благоустрою, приватизації;

- постійну комісію Кременчуцької районної ради з питань самоврядування, адміністративно-територіального устрою, депутатської діяльності та етики, законності, правопорядку та боротьби з корупцією;

- постійну комісію Кременчуцької районної ради з питань освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту, туризму та зв`язків із засобами масової інформації;

- постійну комісію Кременчуцької районної ради з питань охорони здоров`я та соціального захисту населення;

- постійну комісію Кременчуцької районної ради з питань транспорту і зв`язку, підприємництва, промисловості.

Згідно Додатку 3 рішення від 17.12.2020 радою затверджено персональний склад постійних комісій Кременчуцької районної ради восьмого скликання, зокрема, головою постійної комісії з питань освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту, туризму та зв`язків із засобами масової інформації обрано члена депутатської фракції ПП "Опозиційна платформа-за життя" - Шаповала Олега, головою постійної комісії з питань охорони здоров`я та соціального захисту населення обрано Сербіна Радомира, члена депутатської фракції "За майбутнє".

Рішенням сьомої позачергової сесії Кременчуцької районної ради восьмого скликання від 06 липня 2020 року "Про внесення змін до рішення від 17.12.2020 "Про постійні комісії Кременчуцької районної ради восьмого скликання" вирішено внести зміни до рішення другої позачергової сесії Кременчуцької районної ради восьмого скликання від 17.12.2020 "Про постійні комісії Кременчуцької районної ради восьмого скликання, виклавши Додаток 1 до даного рішення "Постійні комісії Кременчуцької районної ради восьмого скликання", Додаток 2 до даного рішення "Положення про постійні комісії Кременчуцької районної ради восьмого скликання" та Додаток 3 до даного рішення "Персональний склад постійних комісій Кременчуцької районної ради восьмого скликання" в нових редакціях.

Так, відповідно до Додатку 1 Кременчуцькою районною радою утворено:

- постійну комісію Кременчуцької районної ради з питань бюджету, соціально-економічного розвитку, регуляторної політики та інвестиційної діяльності;

- постійну комісію Кременчуцької районної ради з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, надр та екології;

- постійну комісію Кременчуцької районної ради з питань будівництва, управління та розпорядження об`єктами комунальної власності, благоустрою, приватизації;

- постійну комісію Кременчуцької районної ради з питань самоврядування, адміністративно-територіального устрою, депутатської діяльності та етики, законності, правопорядку та боротьби з корупцією;

- постійну комісію Кременчуцької районної ради з питань освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту, туризму, зв`язків із засобами масової інформації, охорони здоров`я та соціального захисту населення;

- постійну комісію Кременчуцької районної ради з питань транспорту і зв`язку, підприємництва, промисловості.

У відповідності до Додатку 3 рішення від 06.07.2021 затверджено персональний склад постійних комісій Кременчуцької районної ради восьмого скликання, зокрема, головою постійної комісії з питань освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту, туризму, зв`язків із засобами масової інформації охорони здоров`я та соціального захисту населення обрано Шаповала Олега, тоді як, Сербіна Радомира обрано членом новоутвореної постійної комісії.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині виведення ОСОБА_1 зі складу постійної комісії Кременчуцької районної ради з питань охорони здоров`я та соціального захисту населення та обрання до складу постійної комісії з питань освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту, туризму, зв`язків із засобами масової інформації охорони здоров`я та соціального захисту населення замість окремої постійної комісії, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення сьомої позачергової сесії Кременчуцької районної ради восьмого скликання від 06 липня 2020 року "Про внесення змін до рішення від 17.12.2020 "Про постійні комісії Кременчуцької районної ради восьмого скликання".

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

За частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 140 Конституції України, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Зазначені положення Основного Закону узгоджуються з приписами статті 2 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон № 280/97-ВР).

За правилами статті 10 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання (статті 2 Закону № 280/97-ВР).

Сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради (частина перша статті 46 Закону № 280/97-ВР).

Отже, засідання постійних комісій є організаційно-правовою формою суб`єкта владних повноважень - міської ради, а засідання ради є організаційно-правовою формою її діяльності.

Згідно із статтею 47 Закону № 280/97-ВР постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Постійні комісії обираються радою на строк її повноважень у складі голови і членів комісії. Всі інші питання структури комісії вирішуються відповідною комісією.

Перелік, функціональна спрямованість і порядок роботи постійних комісій, визначаються регламентом відповідної ради та Положенням про постійні комісії, що затверджуються радою, з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" щодо реалізації повноважень ради у здійсненні державної регуляторної політики постійними комісіями відповідної ради.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання утворення і ліквідації постійних та інших комісій, затвердження та зміна їх складу, обрання голів комісій.

Згідно з підрозділом 4 розділу ІІ "Постійні комісії Ради" Регламенту Кременчуцької районної ради сьомого скликання, затвердженого рішенням позачергової другої сесії районної кради восьмого скликання від 17.12.2020 (далі - Регламент), постійні комісії Ради обираються з числа її депутатів не пізніше другої сесії Ради нового скликання на термін її повноважень.

Підготовча депутатська група, яка готує першу сесію новообраної Ради, розглядає заяви депутатів, узагальнює і систематизує пропозиції щодо кількості комісій, їх назв та персонального складу, готує попередні проекти рішень Ради.

Повноваження постійних комісій Ради, порядок їх створення та діяльності визначаються чинним законодавством, цим Регламентом та Положенням про постійні депутатські комісії Ради.

Рада приймає рішення про перелік постійних комісій та затверджує їх персональний склад. Персональний склад комісії визначається пропозиціями депутатських фракцій (груп) та затверджується рішенням Ради.

Процедура формування складу комісій передбачає застосування принципу обрання їх членів на основі пропорційного представництва. Рада обирає постійні комісії у складі їх голів та членів; інші питання структури комісії вирішуються відповідною комісією.

Голова комісії, заступник голови не можуть бути одночасно членами однієї фракції і головами фракцій. Голови комісій обираються Радою за пропозицією голови Ради. Голова Ради може пропонувати на обрання головою комісії одну й ту ж особу не більше двох разів. У разі відхилення пропозицій голови Ради щодо кандидатур на посаду голови комісії, може пропонуватись інша особа за узгодженням між депутатськими фракціями (групами).

За приписами розділу 1 Положення про постійні комісії Кременчуцької районної ради восьмого скликання, затвердженого рішенням позачергової сьомої сесії Кременчуцької районної ради від 06.07.2021 (далі - Положення), та розділу 1 Положення про постійні комісії Кременчуцької районної ради восьмого скликання, затвердженого рішенням позачергової сьомої сесії Кременчуцької районної ради від 17.12.2020, положення про постійні комісії Кременчуцької районної ради восьмого скликання розроблено відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад» та Регламенту Кременчуцької районної ради і визначає повноваження, компетенцію та порядок організації роботи постійних комісій Кременчуцької районної ради.

Постійні комісії Кременчуцької районної ради (далі - Постійні комісії) є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду та підготовки питань, які належать до їх відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради.

Постійні комісії обираються радою на строк її повноважень у складі голови і членів комісії. Всі інші питання структури комісії вирішуються відповідною комісією. Районна рада може ліквідовувати та реорганізовувати утворені Постійні комісії, вносити зміни до їх складу.

У рішенні районної ради, яким обираються Постійні комісії, зазначається назва комісії, Власне ім`я та ПРІЗВИЩЕ кандидата на посаду голови Постійної комісії (дані про його членство в депутатській фракції або групі), Власні імена та ПРІЗВИЩА членів комісії (дані про їх членство в депутатській фракції або групі). Кількісний склад Постійної комісії не може становити менше п`яти депутатів.

Постійні комісії є підзвітними районній раді та відповідальними перед нею. Діяльність Постійних комісій координує голова районної ради.

Постійні комісії районної ради формуються за принципом пропорційності з урахуванням фахової підготовки депутатів та домовленості між зацікавленими депутатськими фракціями (групами).

Голова та члени Постійної комісії обираються на пленарному засіданні ради. На першому засіданні комісії за поданням голови комісії обирається заступник голови комісії та секретар комісії. Депутат може входити до складу тільки однієї Постійної комісії.

Виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача - депутата Кременчуцькорї райради з тим, що питання реорганізації двох постійних комісій ради відбулося шляхом їх об`єднання в одну постійну комісію та обрання головою новоутвореної комісії іншої особи, а не позивача.

Проте, спосіб та порядок, а також відповідна правова форма утворення та ліквідації комісій не визначені чинним законодавством України.

У свою чергу, Регламент також не врегульовує питання щодо порядку, способу та відповідної правової форми створення та ліквідації постійних комісій ради, а визначає лише перелік, функціональну спрямованість і порядок організації роботи постійних комісій.

Відтак, питання утворення і ліквідації постійних комісій ради підлягає вирішенню на підставі приписів пункту 2 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР.

Спірним рішенням райради від 06.07.2021 вирішено питання ліквідації постійної комісії з питань охорони здоров`я та соціального захисту населення шляхом її приєднання до постійної комісії з питань освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту, туризму та зв`язків із засобами масової інформації.

Ураховуючи те, що до виключної компетенції районної ради відноситься вирішення питання утворення і ліквідації постійних комісій, а спосіб, порядок та відповідна правова форма утворення та ліквідації комісій не врегульовані чинним законодавством, Регламентом та Положенням, суд вважає, що рішення відповідача від 06.07.2021 "Про внесення змін до рішення від 17.12.2020 "Про постійні комісії Кременчуцької районної ради Полтавської області" у цій частині не суперечить положенням Закону № 280/97-ВР.

Крім зазначеного, спірним рішенням Кременчуцька районна рада внесла зміни до рішення від 17.12.2020 "Про постійні комісії Кременчуцької районної ради Полтавської області", а саме, щодо голів постійних комісій.

Зокрема, головою постійної комісії з питань освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту, туризму, зв`язків із засобами масової інформації, охорони здоров`я та соціального захисту населення обрано Шаповала Олега.

З огляду на те, що після приєднання постійні комісії змінили своє найменування, зокрема, на постійну комісію з питань освіти, культури, сім`ї, молоді, спорту, туризму, зв`язків із засобами масової інформації, охорони здоров`я та соціального захисту населення, а також ураховуючи, що замість двох постійних комісій утворилася одна, то, відповідно, і голова вказаної комісії підлягав зміні.

Водночас суд вважає, що затвердження радою змін персонального складу зазначеної постійної комісії не є порушенням приписів статей 26,47 Закону № 280/97-ВР, оскільки зміна голови комісії не супроводжується обов`язковою зміною її персонального складу.

При цьому, позивача не виведено зі складу постійної комісії, а обрано членом даної постійної комісії.

Суд відзначає, що згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

У даному випадку Кременчуцька районна рада, реалізовуючи свої виключні (дискреційні) повноваження щодо утворення і ліквідації постійних комісій, шляхом проведення пленарного засідання більшістю голосів депутатів ради прийняла рішення "Про внесення змін до рішення від 17.12.2020 "Про постійні комісії Кременчуцької районної ради Полтавської області".

У зв`язку з цим, факт існування у більшості депутатів районної ради іншого, ніж у позивача, волевиявлення стосовно спірного рішення від 06.07.2021, не є свідченням порушення прав позивача.

За такого правового регулювання та встановлених у справі обставин, суд дійшов до висновку, що оскаржувані положення рішення Кременчуцької районної ради від 06.07.2021 "Про внесення змін до рішення від 17.12.2020 "Про постійні комісії Кременчуцької районної ради Полтавської області" відповідають критеріям законності, а дії міськради - вимогам частини 2 статті 19 Конституції України.

Крім того, відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і суб`єктами владних повноважень під час здійснення ними владних управлінських функцій, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

У Рішенні від 1 грудня 2004 року №18-рп/2004 Конституційний Суд України розтлумачив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

Позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Викладені висновки кореспондуються із нормами п. п. 1, 8 частини першої статті 4, статті 5, частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

Під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Згідно з частиною другою статті 264 КАС право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Таке ж правило має застосовуватись і до правових актів індивідуальної дії.

Право на захист це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорювання останнього.

Таким чином, відсутність у будь-кого (крім визначеного цим актом певного кола осіб), в тому числі і позивача, прав чи обов`язків у зв`язку із оскарженим рішенням не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Разом з тим, ані в позові, ані під час розгляду справи судом, позивачем не наведено обґрунтованих мотивів щодо того, яким чином оскаржуване рішення відповідача в частині внесення змін до рішення про утворення, зокрема, постійних комісій Кременчуцької районної ради з питань бюджету, соціально-економічного розвитку, регуляторної політики та інвестиційної діяльності; з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, надр та екології; з питань будівництва, управління та розпорядження об`єктами комунальної власності, благоустрою, приватизації; з питань самоврядування, адміністративно-територіального устрою, депутатської діяльності та етики, законності, правопорядку та боротьби з корупцією; з питань транспорту і зв`язку, підприємництва, промисловості; затвердження Положення про постійні комісії Кременчуцької районної ради восьмого скликання, порушує права позивача, тобто породжує, змінює або припиняє його права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин. Також, позивачем суду не надано доказів порушення вказаним рішенням прав третіх осіб за захистом яких позивач міг звернутися до суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Кременчуцької районної ради Полтавської області (вул.Соборності, буд.14/23, м. Кременчук, Полтавська область, 39614) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва