Справа № 160/14025/22
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), в якій просить:
1. Визнати дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області протиправними з таких питань:
1.1 Помилкове нарахування розміру поновленої пенсії з 07.10.2009 по 21.07.2011 включно (розрахунок від 02.06.2022).
1.2 Самовільний, не передбачений рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 та чинним законодавством України, перерахунок пенсії з 22.07.2011 по теперішній час (у розрахунках від 02.06.2022, 29.06.2022 та 07.07.2022).
1.3 Виплати з 01.03.2022 і надалі зменшеної пенсії, розмір якої перерахований без урахування вимог частини 2 статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022.
2. Зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області перерахувати розмір його пенсії у повній відповідності до норм пенсійного законодавства України, чинного у спірний період, а саме:
2.1 Перерахувати розмір поновленої пенсії з 07.10.2009 по 21.07.2011 включно з усіма надбавками та підвищеннями, передбаченими нормами статей 25, 27, 28, частини 2 статті 40, частин 2 та 3 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пункту 4 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Законів України «Про державний бюджет України» на 2009 (стаття 54), 2010 (стаття 52), та 2011 (стаття 21) роки, частиною 1 статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та постанов Кабінету Міністрів України № 308 від 14.04.2010 та № 430 від 20.04.2011.
2.2 Перерахувати розмір виплаченої пенсії з 01.03.2022 і далі відповідно до норм частини 2 та 3 статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» та пунктів 1 та 5 постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022 з урахуванням розміру пенсії, яку позивач отримував з 22.07.2011 по лютий 2022 року включно.
2.3 Виплатити недоотриману суму пенсії у зв`язку з перерахунком пенсії з 07.10.2009 по 21.07.2011 включно, та з 01.03.2022 і далі по день перерахунку.
3. Судове засідання провести без участі позивача, оскільки проживання в Ізраїлі, а також стан здоров`я виключають його приїзд до м.Дніпра.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року у справі №160/571/21 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області було зобов`язано повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про відновлення виплати пенсії за період з 07.10.2009 р. по 21.07.2011 р. включно, які були ним подані ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у серпні та жовтні 2020 року, з урахуванням висновків суду, та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України. На виконання наведеного рішення суду відповідачем неодноразово було здійснено перерахунок пенсії позивача, починаючи з 07.10.2009 р. Після здійсненого перерахунку, розмір пенсії позивача з березня 2022 року був зменшений, без наявних на те підстав. Весь перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 починаючи з 07.10.2009 р., на думку позивача, було здійснено із суттєвими помилками, що є неприпустимим. Зауважив, що відповідач мав прийняти висновки суду, як керівництво до дії, ухвалити рішення про відновлення йому виплати пенсії за період з 07.10.2009 по 21.07.2011 включно та нарахувати пенсію за цей же період з усіма надбавками та підвищеннями, передбаченими законами України та постановами КМУ, як того вимагало чинне законодавство України у спірний період. При цьому, три перерахунки розміру його пенсії з 22.07.2011 по теперішній час, які не санкціоновані ні рішенням суду від 05.08.2021, ні вимогами чинного законодавства України є протиправними. Окремо позивач вказав на деякі помилки відповідача при перерахунку розміру його пенсії. Зокрема, на підставі додатково поданих документів відповідач при перерахунку розміру пенсії з 07.10.2009 по 21.07.2011 повинен вважати позивача непрацюючим пенсіонером та враховувати, що його повний страховий стаж дорівнює 44 роки та 11 місяців (загалом - 539 місяців). Як видно з розрахунку, відповідач здійснив розрахунок його пенсії з 07.10.2009 по 21.07.2011 включно, визначаючи її розмір лише розміром пенсії за віком, розрахованим згідно зі статтею 27 Закону № 1058, без жодних надбавок та підвищень. Проте, згідно норм пенсійного законодавства, поновлюючи пенсію з 07.10.2009 по 21.07.2011 включно, відповідач повинен робити розрахунок розміру пенсії з урахуванням усіх доплат і підвищень, передбачених законодавством в цей період часу. Також позивач вважає, що відповідач невірно визначив розмір середньої зарплати працівників, зайнятих у галузях економіки України та коефіцієнт його трудового стажу при перерахунку розміру пенсії починаючи з 07.10.2009. Зауважив, що пенсія, яка виплачувалась йому по лютий 2022 року, відновлена з 22.07.2011 за рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 10.05.2012 у справі №416/429/2012, яке залишено в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.04.2013. Щомісячний розмір пенсії, яку він отримував з 22.07.2011 по лютий 2022 року, неодноразово постійно збільшувався рішеннями судів різних інстанцій, які задовольняли його позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги і досягнув розміру 5431,42 грн у січні та лютому 2022 року. Проте, в листі від 12.04.2022 відповідач повідомив позивача, що пенсія за січень, лютий та березень 2022 має інший розмір: січень та лютий - 3421,09, березень - 3491,09. При цьому, відповідач протягом 2022 року неодноразово здійснював перерахунок розміру пенсії позивача, без наявних на те підстав та фактично розраховував один розмір пенсії, а сплачував інший. Тому позивач вважає виплату йому зменшеної пенсії з березня 2022 року і далі на підставі перерахунків, виконаних відповідачем за власною ініціативою у червні та липні 2022 року (листи від 11.07.2022 та від 18.07.2022) - протиправними.
Ухвалою суду від 23.09.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Зобов`язано відповідача надати до суду в т.ч.:
- належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача в повному обсязі;
- усі розрахунки проведені для перерахунку позивачу пенсії із зазначенням усіх складових, починаючи з 2009 року;
- пояснення щодо порядку здійснення таких розрахунків;
- пояснення з відповідними доказами щодо розміру пенсії позивача за спірні періоди.
14.10.2022 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не визнає позовні вимоги та просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 по справі №160/571/21 було повторно розглянуто заяву позивача та поновлено виплату його пенсії за віком за наявними матеріалами пенсійної справи на дату припинення з 07.10.2009 по 21.07.2011. На виконання постанови Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.05.2012 по справі №416/429/2012 проведено перерахунок складових пенсії за матеріалами пенсійної справи відповідно до раніше прийнятих рішень судів за період з 22.07.2011 по 30.09.2013. Згідно постанови суду від 24.09.2014 по справі №213/1119/14 встановлено підвищення до пенсії, як "дитині війни" (з 01.10.2013 по 31.12.2013 у розмірі 7%; з 01.01.2014 по 31.07.2014 у розмірі 30%; з 01.08.2014 до подальших змін в законодавстві 7%), проведено перерахунок, як непрацюючому пенсіонеру та перерахунок доплати за понаднормовий стаж. Зауважив, що оскільки наявного міжнародного договору, який би регулював пенсійне забезпечення громадян України, які проживають на території Ізраїлю не існує, тому відсутні підстави відносити позивача до категорії "Дитина війни" та підвищення, встановлене ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", позивачу не проводиться. Окрім того, особи, які постійно проживають за межами України, вважаються "працюючими", тому доплата за понаднормовий стаж розраховується з мінімальної пенсії та в подальшому не перераховуються, відповідно, позивач безпідставно вважає, що існують підстави для здійснення перерахунку пенсії за понаднормовий стаж після кожної зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до норм ч.1 ст.28 та ч.3 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Оскільки наявного міжнародного договору, який би регулював пенсійне забезпечення громадян України, які проживають на території Ізраїлю не існує, а рішеннями суду не зобов`язано Пенсійний орган проводити бажані (у даній позовній заяві) позивачем доплати і підвищення, тому відсутні підстави здійснювати перерахунок розміру пенсії позивача з 07.10.2009 по 21.07.2011 згідно норм ч.2 ст.42 та абз.2 ч.3 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Наголошував на тому, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача.
18.10.2022 року на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив від 14.10.2022 року, в якій позивач не погоджується з відзивом, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідь на відзив обґрунтована доводами, аналогічними тим, що були викладені у позовній заяві. Окремо позивач наголошував на тому, що у відзиві відсутня інформація та обґрунтування щодо вимог позивача про перерахунок розміру пенсії за віком з 07.10.2009 по 21.07.2011 включно та розмір його пенсії з березня 2022 року, а доводи відповідача зводяться до того, що рішення суду зобов`язує його відновити пенсію, але не зобов`язує нараховувати бажані позивачем доплати та підвищення. Проте, всі судові рішення, в тому числі і рішення суду від 05.08.2021, зобов`язували відповідача поновити виплату пенсії або перерахувати її розмір згідно з нормами чинного законодавства України, а норми чинного законодавства передбачають автоматичну дію відповідача щодо реалізації цих норм для зміни розміру нарахованої (відновленої) пенсії без вказівки суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2022 року витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:
- належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача в повному обсязі;
- усі розрахунки проведені для перерахунку позивачу пенсії із зазначенням усіх складових, починаючи з 2009 року;
- пояснення щодо порядку здійснення таких розрахунків;
- пояснення з відповідними доказами щодо розміру пенсії позивача за спірні періоди;
- розрахунок пенсії позивача за 2009 рік СТАНОМ на 2009р.
- розрахунок пенсії позивача за 2009 рік СТАНОМ на 2022р.
- розрахунок пенсії позивача за 2010 рік СТАНОМ на 2010р.
- розрахунок пенсії позивача за 2010 рік СТАНОМ на 2022р.
- розрахунок пенсії позивача за 2011 рік СТАНОМ на 2011р.
- розрахунок пенсії позивача за 2011 рік СТАНОМ на 2022р.
- розрахунок пенсії позивача за 2012 рік СТАНОМ на 2012р.
- розрахунок пенсії позивача за 2012 рік СТАНОМ на 2022р.
- розрахунок пенсії позивача за 2013 рік СТАНОМ на 2013р.
- розрахунок пенсії позивача за 2013 рік СТАНОМ на 2022р.
- розрахунок пенсії позивача за 2014 рік СТАНОМ на 2014р.
- розрахунок пенсії позивача за 2014 рік СТАНОМ на 2022р.
- розрахунок пенсії позивача за 2015 рік СТАНОМ на 2015р.
- розрахунок пенсії позивача за 2015 рік СТАНОМ на 2022р.
- розрахунок пенсії позивача за 2016 рік СТАНОМ на 2016р.
- розрахунок пенсії позивача за 2016 рік СТАНОМ на 2022р.
- розрахунок пенсії позивача за 2017 рік СТАНОМ на 2017р.
- розрахунок пенсії позивача за 2017 рік СТАНОМ на 2022р.
- розрахунок пенсії позивача за 2018 рік СТАНОМ на 2018р.
- розрахунок пенсії позивача за 2018 рік СТАНОМ на 2022р.
- розрахунок пенсії позивача за 2019 рік СТАНОМ на 2019р.
- розрахунок пенсії позивача за 2019 рік СТАНОМ на 2022р.
- розрахунок пенсії позивача за 2020 рік СТАНОМ на 2020р.
- розрахунок пенсії позивача за 2020 рік СТАНОМ на 2022р.
- розрахунок пенсії позивача за 2021 рік СТАНОМ на 2021р.
- розрахунок пенсії позивача за 2021 рік СТАНОМ на 2022р.
- розрахунок пенсії позивача за 2022 рік СТАНОМ на 2022р.
- пояснення з урахуванням листа Департаменту пенсійного забезпечення (в т.ч. щодо помилково розрахованої пенсії позивача).
- пояснення з відповідними доказами із зазначенням підстав здійснення перерахунку пенсії позивачу 02.06.2022р., 29.06.2022 р., 07.07.2022 р.
- пояснення з відповідними доказами щодо із зазначенням підстав зменшення розміру пенсії позивача з 2022 року.
Ухвала суду від 16.11.2022 року була надіслана та доставлена Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в системі Електронний Суд 16.11.2022 року.

Також копія ухвали була передана до канцелярії суду для вручення представнику Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарочно.

Станом на 13.12.2022 року вимоги ухвали суду відповідачем не були виконані, тому ухвалою суду від 13.12.2022 року суд повторно витребував у відповідача зазначені документи.

21.12.2022 року на електронну адресу суду надійшла заява позивача, в якій він просить суд вважати надані матеріали пенсійної справи недостатніми, оскільки відсутні пояснення відповідача щодо: розрахунку розміру поновленої пенсії з 07.10.2009 по 21.07.2011, самовільного перерахунку пенсії, не проведення індексації пенсії з 01.03.2022 та зменшення розміру пенсії з 01.03.2022. На підставі викладеного просить суд задовольнити його позовну заяву у повному обсязі.

22.12.2022 через систему Електронний суд від представника відповідача надійшла заява про надання доказів по справі разом з копією пенсійної справи ОСОБА_1 та доповідної записки від 30.11.2022 №95661/01-16.

Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 .

Позивач постійно мешкає на території Ізраїлю та перебуває на консульському обліку посольства України в державі Ізраїль з 09.01.2002 року, що підтверджується відповідною відміткою у паспорті для виїзду за кордон.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , на підставі його заяви протоколом від 10.10.1996 року позивачу було призначено пенсію за віком на загальних підставах з 09.09.1996 року.

12.11.1999 року позивач звернувся до Інгулецького міськсоцзабеза м.Кривого Рогу із заявами про закриття його пенсійної справи, у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання в Ізраїль, та про виплату, у зв`язку з виїздом, пенсії за 6 місяців з 04.12.1999 року по 04.06.2000 року.

На підставі наведеної заяви, у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю в грудні 1999 року ОСОБА_1 була виплачена пенсія за віком за шість місяців вперед, пенсійні справу було закрито і подальшу виплату пенсії припинено.

У зв`язку з визнанням неконституційними положення Закону України, який передбачає припинення виплати пенсії громадянам України, які виїжджають на постійне місце проживання до країни з якими Україна не має відповідних міжнародних договорів, позивач звертався до управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про поновлення виплати раніше призначеної пенсії за віком, проте йому було відмовлено у поновлені виплати пенсії.

Наведені обставини були підставою для звернення позивача у 2012 році до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу за захистом своїх прав.

10.05.2012 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу винесено постанову у справі №416/429/2012, якою зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області (правонаступником прав і обов`язків якого є ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) поновити з 22 липня 2011 року виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за віком.

На виконання постанови Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 10.05.2012 року, позивачу було поновлено виплату пенсії з 22.07.2011 року. Поновлення виплати пенсії підтверджується розпорядженням №2610 від 19.07.2013 року, копія якого міститься в матеріалах справи.

Не погоджуючись із проведеним перерахунком розміру його пенсії з 22.07.2011 року, позивач звернувся до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із новим позовом.

Постановою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.09.2014 року по справі №213/1119/14-а позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. Визнано ОСОБА_1 непрацюючим пенсіонером згідно поданої ним 15 жовтня 2013 року копії трудової книжки. Визнано протиправною відмову УПФУ в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як «дитині війни» у відповідності до вимог діючого законодавства. Визнано протиправною відмову УПФУ в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області провести ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії, як непрацюючому пенсіонеру з 01 жовтня 2013 року відповідно до пенсійного законодавства. Зобов`язати УПФУ в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, згідно вимог пенсійного законодавства, а саме: провести доплату до пенсії, як «дитині війни»; провести індексацію розміру пенсії за віком на підставі ч.1 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня поновлення виплати пенсії - 22.07.2011 року і в подальшому, у відповідності до вимог ст. 4 абз.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»; провести перерахунок доплати до пенсії за віком за понаднормативний стаж у відповідності до ч.3 ст.42, та абзацем 2 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як непрацюючому пенсіонеру з урахуванням відповідного прожиткового мінімуму, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" та Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" із змінами і доповненнями, починаючи з 01.10.2013 року та в подальшому, у відповідності до вимог діючого законодавства. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії у зв`язку з перерахунком складових пенсійної виплати відповідно до задоволеної частини вимог. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2015 року апеляційну скаргу УПФУ в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 24.09.2014 р. у справі №213/1119/14-а скасовано в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2012 року з урахуванням коефіцієнту 1,0352, встановленого пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України N 257 від 26.03.2012 року «Про підвищення розмірів пенсій у зв`язку із зростанням середньомісячної заробітної плати штатного працівника», та задоволено позов в цій частині. В іншій частині постанову суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.02.2016 року по справі №213/1119/14-а касаційну скаргу УПФУ в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області залишено без задоволення. Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 вересня 2014 року в нескасованій частині та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року залишено без змін.

Також, у 2016 році позивач звертався до суду з позовом до Криворізького південного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з питань індексації розміру його пенсії з січня 2015 року, виплатити йому недоотриманої суми та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з затримкою виплат з вини Криворізького південного об`єднаного УПФУ Дніпропетровської області.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06.01.2017 року по справі №211/3239/16-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2017 року, позовні вимоги було задоволено. Визнано дії Криворізького південного об`єднаного УПФУ в Дніпропетровській області протиправними: по нарахуванню індексації пенсії ОСОБА_1 з січня 2015 року та в подальшому з застосуванням коефіцієнта індексації встановленого для індексації пенсії в грудні 2014 року, а також по не нарахуванні індексації пенсії з січня 2015 року та в подальшому, виходячи з розмірів індексів споживчих цін за цей період, розрахованих наростаючим підсумком, рахуючи базовим місяцем - грудень 2013 року. Зобов`язано Криворізьке південне об`єднане УПФУ в Дніпропетровській області: перерахувати пенсію ОСОБА_1 з січня 2015 року і в подальшому, проіндексувавши пенсію за нормами статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282 від 03.07.1991 та п. 1.1,4 та 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого Кабінетом Міністрів України №1078 від 17.07.2003, виходячи з індексів споживчих цін за цей період, розрахованих наростаючим підсумком, виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму в зв`язку з перерахунком його пенсії з січня 2015 року і в подальшому, а також виплатити компенсацію втрати частини доходів в зв`язку з затриманням виплати повністю проіндексованої пенсії, починаючи з січня 2015 року і в подальшому, у відповідності з вимогами абзацу 8 пункту 4 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого Кабінетом Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 та статті 1, 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків виплати».

У серпні та жовтні 2020 року позивач звертався до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявами про відновлення виплати пенсії за період з 07.10.2009 р. по 21.07.2011 р. включно.

Листом від 26.10.2020 р. №20954-21430/Л-03/8-0400/20 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що на підставі рішення КСУ №25-рп/2009 від 07.10.2009 року йому було поновлено виплату пенсії за віком за матеріалами справи та згідно з пенсійним законодавством, що діяло на момент поновлення, тобто з 07.10.2009 року. Оскільки наявного міжнародного договору, який би регулював пенсійне забезпечення громадян України, які проживають на території Ізраїлю не існує, особи, які постійно проживають за межами України, вважаються «працюючими», тому підстав для поновлення виплати пенсії «непрацюючому пенсіонеру» з 07.10.2009 року по 21.07.2011 року немає.

Вважаючи протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо не відновлення йому виплати з 07.10.2009 р. по 21.07.2011 р. призначеної раніше пенсії, бажаючи відновити її виплату, з нарахуванням усіх доплат і підвищень до пенсії, а також бажаючи отримати компенсацію втрати частини доходу, в зв`язку з відмовою виплати з вини ГУ ПФУ відновленої пенсії за зазначений період, позивач знову звернувся до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року по справі №160/571/21 позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови у відновленні ОСОБА_1 виплати призначеної раніше пенсії за період з 07.10.2009 р. по 21.07.2011 р. Зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяви позивача про відновлення виплати пенсії за період з 07.10.2009 р. по 21.07.2011 р. включно, які були ним подані ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у серпні та жовтні 2020 року, з урахуванням висновків суду, та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України. В іншій частині позовних вимог було відмовлено, у зв`язку з їх передчасністю.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року по справі №160/571/21 набрало законної сили 07.09.2021 року, про що міститься відповідна відмітка у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

При цьому, як встановлено судом, постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.05.2022 року по справі №211/3239/16-а касаційну скаргу Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області задоволено частково. Постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.01.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2017 в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 18.01.2016 включно - скасовано, і позовні вимоги в цій частині залишено без розгляду. В решті постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.01.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2017 - залишено без змін.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з питань виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року по справі №160/571/21.

У листі від 12.04.2022 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомило позивача, що розмір його пенсії за січень, лютий та березень 2022 року складає 3421,09 грн.

Листом від 11.07.2022 року на звернення ОСОБА_1 надано копії розрахунків пенсії по виконанню рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року по справі №160/571/21 та Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 06.01.2017 року по справі №211/3239/16-а. Повідомлено, що пенсійна справа приведена у відповідність за матеріалами пенсійної справи з урахуванням усіх наявних рішень суду.

У листі від 15.07.2022 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомило позивача, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року по справі №160/571/21 виконано в повному обсязі. Належні суми пенсії за період з 07.10.2009 року по 21.07.2011 року нараховані на відомість серпня поточного року.

Листом від 18.07.2022 року за результатами розгляду звернень позивача повідомлено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року по справі №160/571/21 поновлено виплату пенсії з 07.10.2009 року по 21.07.2011 року та приведено пенсійну справу у відповідність за матеріалами пенсійної справи та з урахуванням усіх наявних рішень суду. За результатом виконання рішення суду розмір пенсії змінився, в тому числі й за січень, лютий та березень 2022 року.

З наданого відповідачем розрахунку розміру пенсії позивача станом на 02.06.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 було здійснено нарахування пенсії починаючи з 07.10.2009 року по 21.07.2011 року у розмірі 74,70 грн. Розрахунок за цей період було здійснено виходячи з розміру пенсії за віком (ст.27), без врахування жодних доплат та підвищень. Страховий стаж позивача визначений відповідачем - 41 рік 11 місяців та 15 днів (503 місяці). Розрахунок заробітку для обчислення визначено виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 1996 рік у розмірі 71,54 грн.

При цьому, у розрахунку станом на 02.06.2022 року міститься інформація про те, що:

- розмір пенсії позивача станом на 22.07.2011 року визначено 775,95 грн. (включає розмір пенсії за віком, доплату до прожиткового мінімуму, доплату за понаднормовий стаж 16 років);

- у період з 23.07.2011 по 07.09.2011 року пенсія позивача визначена у розмірі 825,75 грн. (включає розмір пенсії за віком, доплату до прожиткового мінімуму, доплату за понаднормовий стаж 16 років, підвищення дітям війни);

- з 08.09.2011 року розмір пенсії позивача поступово збільшувався виходячи із попередніх складових);

- з 01.03.2012 року до складових пенсії позивача включено підвищення у зв`язку із зростанням середньої заробітної плати;

- з 01.01.2014 року розмір пенсії нараховано без підвищення дітям війни;

- з 01.10.2017 року розмір пенсії нараховано без підвищення у зв`язку із зростанням середньої заробітної плати;

- з 01.01.2018 року до складових пенсії позивача включено доплату 65 р. до 40% МЗП;

- з 01.07.2019 року до складових пенсії позивача включено доплату на індексацію ЗП до СС та або інв. 1 гр.;

- з 01.04.2020 року до складових пенсії позивача включено компенсаційну виплату 80 річним;

- з 01.01.2021 року розмір пенсії нараховано без доплати на індексацію ЗП до СС та або інв. 1 гр.;

- за період з 01.12.2021 року по 28.02.2022 року розмір пенсії позивача визначено 3111,95 грн. (включає розмір пенсії за віком, доплату до прожиткового мінімуму, доплату 65 р. до 40% МЗП, доплату за понаднормовий стаж 16 років, компенсаційну виплату 80 річним);

- з 01.03.2022 року довічно розмір пенсії позивача визначено 3181,95 грн., з тими ж складовими, що і за попередній період.

У розрахунку розміру пенсії позивача станом на 29.06.2022 року відсутня інформація про розмір пенсії позивача за період з 07.10.2009 року по 21.07.2011 року. Страховий стаж позивача визначений відповідачем - 41 рік 11 місяців та 15 днів (503 місяці). Розрахунок заробітку для обчислення визначено виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 1996 рік у розмірі 928,81 грн.

При цьому, у розрахунку станом на 29.06.2022 року міститься інформація про те, що:

- розмір пенсії позивача станом на 22.07.2011 року визначено 1321,26 грн. (включає розмір пенсії за віком, доплату за понаднормовий стаж 16 років, суму доплати за рішенням суду, підвищення дітям війни);

- у період з 23.07.2011 по 07.09.2011 року пенсія позивача визначена у розмірі 1141,86 грн. (включає розмір пенсії за віком, доплату за понаднормовий стаж 16 років, підвищення дітям війни);

- з 08.09.2011 року розмір пенсії позивача поступово збільшувався виходячи із попередніх складових;

- з 01.03.2012 року до складових пенсії позивача включено підвищення у зв`язку із зростанням середньої заробітної плати;

- з 01.01.2014 року по 31.07.2014 року до складових пенсії позивача було включено суму доплат за рішенням суду;

- з 01.09.2015 року до складових пенсії позивача включено доплату до прожиткового мінімуму;

- з 01.10.2017 року розмір пенсії нараховано без підвищення у зв`язку із зростанням середньої заробітної плати, проте з доплатою до мінімальної пенсійної виплати;

- з 01.01.2018 року до складових пенсії позивача включено доплату на індексацію ЗП до СС та або інв. 1 гр.;

- з 01.12.2018 року до складових пенсії позивача включено доплату 65 р. до 40% МЗП;

- з 01.04.2020 року до складових пенсії позивача включено компенсаційну виплату 80 річним;

- за період з 01.12.2021 року по 28.02.2022 року розмір пенсії позивача визначено 2700, 00 грн. (включає розмір пенсії за віком, доплату до прожиткового мінімуму, доплату 65 р. до 40% МЗП, доплату за понаднормовий стаж 16 років, підвищення дітям війни, доплату до мінімальної пенсійної виплати, доплату на індексацію ЗП до СС та або інв. 1 гр., компенсаційну виплату 80 річним);

- за період з 01.03.2022 року по 30.09.2022 року розмір пенсії позивача визначено 2870,00 грн. з тими ж складовими, що і за попередній період;

- за період з 01.10.2022 року - довічно розмір пенсії позивача визначено 3000,00 грн. з тими ж складовими, що і за попередній період, а також включаючи доплату 80 річним.

У розрахунку розміру пенсії позивача станом на 07.07.2022 року відсутня інформація про розмір пенсії позивача за період з 07.10.2009 року по 30.09.2013 року. Страховий стаж позивача визначений відповідачем - 44 роки 11 місяців та 12 днів (539 місяців). Розрахунок заробітку для обчислення визначено виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 1996 рік у розмірі 928,81 грн.

При цьому, у розрахунку станом на 07.07.2022 року міститься інформація про те, що:

- у період з 01.10.2013 року по 30.11.2013 року пенсія позивача визначена у розмірі 1310,11 грн. (включає розмір пенсії за віком, доплату за понаднормовий стаж 19 років, підвищення у зв`язку із зростанням середньої заробітної плати, підвищення дітям війни);

- з 01.12.2013 року розмір пенсії позивача поступово збільшувався виходячи із попередніх складових;

- з 01.01.2014 року по 31.07.2014 року до складових пенсії позивача було включено суму доплат за рішенням суду;

- з 01.09.2015 року до складових пенсії позивача включено доплату до прожиткового мінімуму;

- з 01.10.2017 року розмір пенсії нараховано без підвищення у зв`язку із зростанням середньої заробітної плати;

- з 01.01.2018 року до складових пенсії позивача включено доплату 65 р. до 40% МЗП;-

- з 01.04.2020 року до складових пенсії позивача включено компенсаційну виплату 80 річним;

- за період з 01.12.2021 року по 28.02.2022 року розмір пенсії позивача визначено 3533,89 грн. (включає розмір пенсії за віком, доплату до прожиткового мінімуму, доплату 65 р. до 40% МЗП, доплату за понаднормовий стаж 19 років, підвищення дітям війни, компенсаційну виплату 80 річним);

- за період з 01.03.2022 року по 30.06.2022 року розмір пенсії позивача визначено 3603,89 грн. з тими ж складовими, що і за попередній період;

- за період з 01.07.2022 року по 30.09.2022 року розмір пенсії позивача визначено 3621,56 грн. з тими ж складовими, що і за попередній період;

- за період з 01.10.2022 року по 30.11.2022 року розмір пенсії позивача визначено 3701,56 грн. з тими ж складовими, що і за попередній період;

- за період з 01.12.2022 року - довічно розмір пенсії позивача визначено 3714,10 грн. з тими ж складовими, що і за попередній період.

З доповідної записки начальника відділу перерахунків пенсій №3 від 01.12.2022, яка була надана відповідачем на виконання ухвали суду від 16.11.2022 року, встановлено, що після здійснення у 2022 році трьох перерахунків розміру пенсії ОСОБА_1 , розмір його пенсії було зменшено починаючи з 01.05.2012 року, а саме:

- з 01.05.2012 року було 1470,14 грн. стало 1189,16 грн., з 01.07.2012 року було 1470,56 грн. стало 1189,58, з 01.10.2012 року було 1471,40 грн. стало 1190,42 грн.;

- з 01.01.2013 року було 1474,06 грн. стало 1193,08 грн., з 01.10.2013 року було 1611,20 грн. стало 1310,11 грн., з 01.12.2013 року було 1625,50 грн. стало 1324,41 грн.;

- з 01.01.2014 року було 1843,77 грн. стало 1542,68 грн., з 01.07.2014 року було 1625,50 грн. стало 1542,68 грн., з 01.08.2014 року було 1625,50 грн. стало 1324,41 грн.;

- з 01.01.2015 року було 1625,50 грн. стало 1324,41 грн., з 01.09.2015 року було 1804,86 грн. стало 1382,93 грн.;

- з 01.01.2016 року було 1804,86 грн. стало 1382,93 грн., з 01.05.2016 року було 1804,86 грн. стало 1449,57 грн., з 01.12.2016 року було 1804,86 грн. стало 1588,80 грн.;

- з 01.01.2017 року було 1804,86 грн. стало 1588, 80 грн., з 01.05.2017 року було 1804,86 грн. стало 1666,15 грн., з 01.10.2017 року було 3462,26 грн. стало 1794,31 грн.;

- з 01.01.2018 року було 3462,26 грн. стало 1831,51 грн., з 01.12.2018 року було 3470,81 грн. стало 1847,86 грн.;

- з 01.01.2019 року було 3470,81 грн. стало 2020,06 грн., з 01.03.2019 року було 4001,20 грн. стало 2020,06 грн., з 01.07.2019 року було 4013,93 грн. стало 2032,79 грн., з 01.12.2019 року було 4027,99 грн. стало 2046,85 грн.;

- з 01.01.2020 року було 4027,99 грн. стало 2266,85 грн., з 01.04.2020 року було 4527,99 грн. стало 2766,85 грн., з 01.05.2020 року було 4929,53 грн. стало 2766,85 грн., з 01.07.2020 року було 4943,59 грн. стало 2780,91 грн., з 01.09.2020 року було 4943,59 грн. стало 2891,71 грн., з 01.12.2020 року було 4954,42 грн. стало 2902,54 грн.;

- з 01.01.2021 року було 4954,42 грн. стало 3302,54 грн., з 01.03.2021 року було 5400,13 грн. стало 3302,54 грн., з 01.07.2021 року було 5416,28 грн. стало 3318,69 грн., з 01.12.2021 року було 5431,48 грн. стало 3533,89 грн.;

- з 01.01.2022 року було 5431,48 грн. стало 3533,89 грн., з 01.03.2022 року було 5431,48 грн. стало 3603,89 грн., з 01.07.2022 року розмір пенсії 3621,56 грн., з 01.10.2022 року розмір пенсії 3701,56 грн., з 01.12.2022 року розмір пенсії 3714,10 грн.

Також доповідна записка містить інформацію, що розмір пенсії позивача з 07.10.2009 року по 21.07.2011 року було визначено 74,70 грн. в місяць, а за період з 22.07.2011 року по 01.05.2012 року розмір пенсії позивача незважаючи на здійснені перерахунки не змінювався, з 22.07.2011 року 1321,26 грн., з 23.07.2011 року 1141,86 грн., з 01.01.2012 року 1149,60, з 01.03.2012 року 1188,04 грн., з 01.04.2012 року 1189,16 грн.

Окрім того, у доповідній записці зазначено, що пенсійна справа ОСОБА_1 відпрацьовувалась трьома етапами макетної обробки:

1. пенсію поновлено з 07.10.2009 року по 21.07.2011 року у розмірі раніше призначеної пенсії станом на 04.06.2000 року, сумою 74,70 грн.;

2. проведено перерахунок складових пенсії за матеріалами пенсійної справи відповідно до раніше прийнятих рішень судів за період з 22.07.2011 року по 30.09.2013 року;

3. з 01.10.2013 року проведено перерахунок складових пенсії по матеріалами пенсійної справи відповідно до раніше прийнятих рішень судів.

Не погоджуючись з діями ГУ ПФУ в Дніпропетровській області по нарахуванню розміру поновленої пенсії з 07.10.2009 по 21.07.2011 включно (розрахунок від 02.06.2022), не погоджуючись з перерахунком розміру пенсії з 22.07.2011 по теперішній час (у розрахунках від 02.06.2022, 29.06.2022 та 07.07.2022) та виплатою з 01.03.2022 і надалі зменшеної пенсії, розмір якої перерахований без урахування вимог частини 2 статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022, з метою отримання недоотриманої через здійснені перерахунки суми розміру пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 24 Конституції України гарантує громадянам України рівність конституційних прав незалежно від місця проживання.

Крім того, згідно з ч.3 ст.25 Конституції України Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що кожен громадянин України має право на соціальний захист, що, крім іншого, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон України № 1058-IV, в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України № 1058-IV загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципом рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, ОСОБА_1 , проживаючи в державі Ізраїль, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція України і пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з ч.2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року реєстрація міста проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року №25-рп/2009 у справі №1-32/2009 положення пункту 2 частини першої статті 49 і другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV визнано такими, що не відповідають Конституції України та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Пунктом 2 частини першої статті 49 Закону України № 1058-IV передбачалось, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється зокрема на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Абзацем другим статті 51 вказаного Закону передбачалось, що під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Аналіз наведених норм свідчить, що після прийняття Конституційним Судом України вищезазначеного рішення, Законом України №1058-IV не встановлено підстав для незастосування до пенсіонерів - громадян України, які перебувають за кордоном, норм цього Закону, які регулюють порядок проведення перерахунків, підвищення, індексації, а також проведення підвищень «дітям війни» відповідно до Закону України «Про соціальні гарантії дітям війни», оскільки будь-яких обмежень діючим законодавством не встановлено.

Отже, із визнанням неконституційними положень п. 2 ч.1 ст.49 та другого речення ст.51 Закону України №1058-IV зникли перешкоди для реалізації позивачем своїх прав на пенсійне забезпечення.

Щодо вимог позивача в частині визнання протиправними дій відповідача щодо помилкового нарахування розміру поновленої пенсії з 07.10.2009 по 21.07.2011 включно (розрахунок від 02.06.2022) та зобов`язання перерахувати розмір поновленої пенсії з 07.10.2009 по 21.07.2011 включно з усіма надбавками та підвищеннями, передбаченими нормами статей 25, 27, 28, частини 2 статті 40, частин 2 та 3 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пункту 4 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Законів України «Про державний бюджет України» на 2009 (стаття 54), 2010 (стаття 52), та 2011 (стаття 21) роки, частиною 1 статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та постанов Кабінету Міністрів України № 308 від 14.04.2010 та № 430 від 20.04.2011, суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, станом на 02.06.2022 року ОСОБА_1 було здійснено нарахування пенсії починаючи з 07.10.2009 року по 21.07.2011 року у розмірі 74,70 грн. Проте, цей розрахунок було здійснено виходячи з розміру пенсії за віком (ст.27), без врахування доплат та підвищень визначених законодавством. Страховий стаж позивача визначений відповідачем - 41 рік 11 місяців та 15 днів (503 місяці). Розрахунок заробітку для обчислення визначено виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 1996 рік у розмірі 71,54 грн.

Аргументуючи не врахування до пенсії позивача за період з 07.10.2009 року по 21.07.2011 року додаткових доплат та підвищень, відповідач посилається на те, що наразі відсутній договір, який би регулював пенсійне забезпечення громадян України, які проживають на території Ізраїлю, а також на те, що у рішенні суду було відсутнє зобов`язання враховувати додаткові доплати.

З наведеними твердженнями відповідача суд не погоджується та наголошує на тому, що позивач, як громадянин України, незалежно від країни свого проживання, вправі користуватися всіма своїми конституційними правами, в тому числі і на пенсійне забезпечення, з застосуванням всіх доплат, підвищень, індексацій, здійснення перерахунків, які передбачені діючим пенсійним законодавством України для всіх громадян України, незалежно від їх місця проживання, а тому будь-які перешкоди, при наявності умов, зазначених в законі для перерахунку, виплати підвищення - відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.43 Закону України №1058-IV перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано сторонами, позивач ще у 2013 році подавав до органу ПФУ додаткові документи для вірного визначення розміру його пенсії та страхового стажу, а саме: копію трудової книжки, з якої вбачається, що він звільнився із заводу 07.10.1999 року за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, довідки з Управління податків Ізраїлю та Інституту національного страхування, які підтверджували відсутність у позивача трудових відносин в Ізраїлі. Копія трудової книжки та довідки, перекладені українською мовою, засвідчені нотаріусом та печаткою Апостиль.

Розпорядженням від 21.10.2013 року позивачу було здійснено перерахунок пенсії з 01.10.2013 року у зв`язку із зміною стажу роботи. Стаж роботи зараховано по 07.10.1999 рік і складає 44 роки 11 міс. 12 днів, з них понаднормовий стаж роботи склав 19 років.

Отже, враховуючи наявні у відповідача документи, копії яких також містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що при розрахунку розміру пенсії позивача з 07.10.2009 року по 21.07.2011 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повинен вважати позивача непрацюючим пенсіонером та враховувати, що його повний страховий стаж дорівнює 44 роки та 11 місяців (загалом - 539 місяців).

Належних доказів на спростування того факту, що позивач є непрацюючою особою або, що його страховий стаж станом на 07.10.1999 рік складав менш ніж 44 роки та 11 місяців, відповідачем до суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, визначення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у період з 07.10.2009 року по 21.07.2011 року страхового стажу позивача у розмірі 41 рік 11 місяців тягне за собою наслідком застосування коефіцієнту стажу позивача нижчого ніж він має бути станом на цей період, оскільки надані позивачем документи належним чином та в повному обсязі підтверджують наявність у нього, станом на 07.10.1999 рік страхового стажу 44 роки та 11 місяців.

Наведені обставини призводять до невірного розрахунку розміру пенсії позивача за період з 07.10.2009 року по 21.07.2011 року, що свідчить про наявність підстав для відповідного перерахунку.

Окрім того, як вбачається з розрахунку розміру пенсії позивача станом на 02.06.2022 року, відповідач здійснив розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 по 21.07.2011 включно, визначаючи її розмір лише розміром пенсії за віком, розрахованим згідно зі статтею 27 Закону України №1058-IV.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп ? Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України №1058-IV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

Частиною 2 статті 42 Закону України №1058-IV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, у разі якщо величина середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні за даними спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі статистики за минулий рік зросла, то з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується на коефіцієнт, який відповідає не менше ніж 20 відсоткам темпів зростання середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні порівняно з попереднім роком, за винятком випадків, коли підвищення пенсійних виплат за минулий рік перевищило цей коефіцієнт. Якщо коефіцієнт підвищення пенсійних виплат у минулому році був менший ніж зазначений у цій частині, то збільшення пенсій здійснюється з урахуванням попереднього підвищення.

Розмір та порядок такого підвищення пенсії визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України.

Відповідно до частини 3 статті 42 Закону України №1058-IV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії провадиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-ІV від 18.11.2004 року дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Отже, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», єдиним критерієм статусу «дитина війни» для громадянина України, є його вік- менше 18 років станом на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни.

Як вбачається з матеріалів справи, дата народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже, на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни йому було 9 років, тому в силу приписів Закону України «Про соціальний захист дітей війни» він є дитиною війни.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-ІV від 18.11.2004 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону

України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

При цьому, для встановлення дитині війни права на отримання підвищення до пенсії у розмірі надбавки законодавством не вимагається підтвердження цього статусу ніякими посвідченнями чи рішеннями. Необхідно встановити лише дату народження та наявність громадянства України.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є громадянином України та дитиною війни, суд не вбачає підстав для відмови у нарахуванні йому підвищення, як дитині війни до пенсії за період з 07.10.2009 року по 21.07.2011 року.

З аналізу наведених вище норм права та встановлених у цій справі обставин, суд прийшов до висновку, що поновлюючи позивачу пенсію з 07.10.2009 року по 21.07.2011 року включно, відповідач повинен робити розрахунок розміру пенсії з урахуванням усіх доплат і підвищень, передбачених законодавством в цей період часу.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що при розрахунку розміру пенсії позивача за період з 07.10.2009 року по 21.07.2011 року включно, розрахунок заробітку для обчислення визначено виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 1996 рік у розмірі 71,54 грн.

Тоді як, при розрахунку розміру пенсії позивача починаючи з 22.07.2011 року розрахунок заробітку для обчислення визначено виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні за той самий 1996 рік у розмірі 928,81 грн.

Відповідач у відзиві жодних пояснень з приводу застосування різного розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні при розрахунку пенсії позивача за період з 07.10.2009 року по 21.07.2011 року та в подальшому з 22.07.2011 року не надав. Жодних аргументів з приводу визначеного розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 1996 рік у розмірі 71,54 грн. не навів.

При цьому, пунктом 4 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», було встановлено, що у 2008 році пенсії, призначені згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України

за 2002-2005 роки, підлягають перерахунку з 1 січня 2008 року із урахуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсій.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем у справі, як суб`єктом владних повноважень дії якого оскаржуються, жодним чином не доведено правомірність застосування при розрахунку розміру пенсії позивача за період з 07.10.2009 року по 21.07.2011 року розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 1996 рік у розмірі 71,54 грн., тому суд погоджується з доводами позивача щодо допущеної помилки ГУ ПФУ в Дніпропетровській області при застосуванні такого розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні при обчисленні пенсії позивача за період з 07.10.2009 року по 21.07.2011 року.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням приписів ч.2 ст.9 КАС України, суд прийшов до висновку, що дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області в частині здійсненого нарахування поновленої позивачу з 07.10.2009 по 21.07.2011 включно у розмірі 74,70 грн., який наведено у розрахунку станом на 02.06.2022 року є протиправними, тому, з метою повного та всебічного захисту порушених прав позивача виникає необхідність зобов`язати відповідача перерахувати розмір його пенсії у повній відповідності до норм пенсійного законодавства України, чинного у спірний період, а саме: перерахувати розмір поновленої пенсії з 07.10.2009 по 21.07.2011 включно з усіма надбавками та підвищеннями, передбаченими нормами статей 25, 27, 28, частини 2 статті 40, частин 2 та 3 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пункту 4 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Законів України «Про державний бюджет України» на 2009 (стаття 54), 2010 (стаття 52), та 2011 (стаття 21) роки, частиною 1 статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та постанов Кабінету Міністрів України № 308 від 14.04.2010 року та №430 від 20.04.2011 року.

Щодо вимог позивача з приводу не передбаченого рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року та чинним законодавством України, перерахунку пенсії з 22.07.2011 року по теперішній час у розрахунках від 02.06.2022 року, 29.06.2022 року та 07.07.2022 року, суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року по справі №160/571/21 та рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 06.01.2017 року по справі №211/3239/16-а, відповідачем було здійснено нарахування та три перерахунки розміру пенсії позивача. Перерахунки датовані 02.06.2022 року, 29.06.2022 року та 07.07.2022 року.

При цьому, у кожному з перерахунків міститься різна інформація щодо розміру пенсії позивача, розмір пенсії позивача при кожному перерахунку змінювався та постійно змінювались додаткові доплати та підвищення. Розрахунок станом на 02.06.2022 року стосувався періоду починаючи з 07.10.2009 року довічно, розрахунок станом на 29.06.2022 року стосувався періоду починаючи з 22.07.2011 року довічно, розрахунок станом на 07.07.2022 року стосувався періоду починаючи з 01.10.2013 року.

При цьому, як вбачається з доповідної записки начальника відділу перерахунків пенсій №3 від 01.12.2022, яка була надана відповідачем на виконання ухвали суду від 16.11.2022 року, після здійснення у 2022 році трьох перерахунків розміру пенсії ОСОБА_1 , розмір його пенсії було зменшено у порівнянні з тим, що отримував позивач починаючи з 01.05.2012 року. З 01.12.2022 року розмір пенсії позивача складає 3714,10 грн., тоді як до перерахунків відповідача станом на 01.03.2022 року розмір пенсії позивача складав 5431,48 грн.

Наведені обставини свідчать про те, що перерахунки пенсії позивача від 02.06.2022 року, 29.06.2022 року, 07.07.2022 року призвели до суттєвого зменшення розміру пенсії позивача починаючи з 01.05.2012 року та стосувались не лише періоду визначеного у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року по справі №160/571/21 та рішенні Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 06.01.2017 року по справі №211/3239/16-а, а періоду починаючи з 07.10.2009 року по цей час.

Жодних пояснень з приводу здійснення таких перерахунків, у тому числі щодо зменшення розміру пенсії позивача відповідач не надав.

В матеріалах справи міститься лист Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України наданий позивачу на його звернення від 18.07.2022 року (№19429/Л-2800-22 від 19.07.2022 року), в якому зазначено, що за інформацією Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при перевірці матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 виявлено помилку в частині обчислення розміру його пенсії, що призвело до виплати йому пенсії в завищеному розмірі.

Проте, яка саме помилка була допущена в частині обчислення розміру пенсії позивача, що саме призвело до зменшення розміру пенсії позивача після відповідних перерахунків у 2022 році, якими нормами керувався відповідач зменшуючи розмір пенсії позивача за попередні періоди, відповідач не зазначив.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Слід зазначити, що судом неодноразово витребовувались у відповідача додаткові докази по справі та письмові пояснення щодо обставин справи, зокрема: пояснення щодо порядку здійснення таких розрахунків; пояснення з відповідними доказами щодо розміру пенсії позивача за спірні періоди; пояснення з урахуванням листа Департаменту пенсійного забезпечення (в т.ч. щодо помилково розрахованої пенсії позивача); пояснення з відповідними доказами із зазначенням підстав здійснення перерахунку пенсії позивачу 02.06.2022 р., 29.06.2022 р., 07.07.2022 р.; пояснення з відповідними доказами із зазначенням підстав зменшення розміру пенсії позивача з 2022 року.

Проте, вимоги суду були виконані не у повному обсязі, окрім доповідної записки начальника відділу перерахунків пенсій №3 від 01.12.2022 та копії пенсійної справи ОСОБА_1 до суду не надано жодного доказу чи письмових пояснень.

У наданій доповідній записці зазначено, що пенсійна справа ОСОБА_1 відпрацьовувалась трьома етапами макетної обробки:

1. пенсію поновлено з 07.10.2009 року по 21.07.2011 року у розмірі раніше призначеної пенсії станом на 04.06.2000 року, сумою 74,70 грн.;

2. проведено перерахунок складових пенсії за матеріалами пенсійної справи відповідно до раніше прийнятих рішень судів за період з 22.07.2011 року по 30.09.2013 року;

3. з 01.10.2013 року проведено перерахунок складових пенсії по матеріалами пенсійної справи відповідно до раніше прийнятих рішень судів.

При цьому, на підставі яких саме рішень суду було проведено перерахунок складових пенсії позивача починаючи з 22.07.2011 року по цей час, відповідачем не зазначено. Якими нормами керувався відповідач при здійсненні таких перерахунків, в тому числі при зменшенні розміру пенсії позивача починаючи з 01.05.2012 року відповідач також не навів.

Слід зазначити, що відповідно до ч.4 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України №1058-IV у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Наведені обставини свідчать про те, що відповідач, без наявних на те підстав, з порушенням приписів ч.4 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України №1058-IV, здійснив перерахунок розміру пенсії позивача починаючи з 22.07.2011 року та жодним чином не обґрунтував правомірність своїх дій.

За наведених обставин, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій в частині здійсненого з 22.07.2011 року по 27.12.2022 року (дата прийняття рішення у цій справі) перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 , наведеного у розрахунках від 02.06.2022 року, 29.06.2022 року та 07.07.2022 року, який призвів до суттєвого зменшення розміру пенсії позивача починаючи з 01.05.2012 року та свідчить про порушення приписів ч.4 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України №1058-IV, а тому такі дії, враховуючи приписи ч.2 ст.9 КАС України, слід визнати протиправними.

Щодо вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача в частині виплати з 01.03.2022 і надалі зменшеної пенсії, розмір якої перерахований без урахування вимог частини 2 статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022 та зобов`язання відповідача перерахувати розмір виплаченої пенсії з 01.03.2022 і далі відповідно до норм частини 2 та 3 статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» та пунктів 1 та 5 постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022 з урахуванням розміру пенсії, яку я отримував з 22.07.2011 по лютий 2022 року включно.

Як вбачається з доповідної записки начальника відділу перерахунків пенсій №3 від 01.12.2022, яка була надана відповідачем на виконання ухвали суду від 16.11.2022 року, після здійснення у 2022 році трьох перерахунків розміру пенсії ОСОБА_1 , розмір його пенсії було зменшено у порівнянні з тим, що отримував позивач раніше.

У таблиці змін розміру пенсії за віком ОСОБА_1 зазначено, що з 01.03.2022 року розмір пенсії позивача був 5431,48 грн., а став 3603,89 грн., починаючи з 01.07.2022 року розмір пенсії позивача складає 3621,56 грн., з 01.10.2022 року 3701,56 грн., з 01.12.2022 року 3714,10 грн.

При цьому, на підставі яких саме рішень суду було проведено перерахунок складових пенсії позивача починаючи з 01.03.2022 року по цей час, відповідачем не зазначено. Якими нормами керувався відповідач при здійсненні таких перерахунків, в тому числі при зменшенні розміру пенсії позивача починаючи з 01.03.2022 року і надалі відповідач також не навів.

Слід зазначити, що відповідно до ч.4 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України №1058-IV у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Наведені обставини свідчать про те, що відповідач, без наявних на те підстав, з порушенням приписів ч.4 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України №1058-IV здійснив перерахунок розміру пенсії позивача починаючи з 01.03.2022 року, що призвело до зменшення її розміру, та жодним чином не обґрунтував правомірність своїх дій.

Відповідно до ч.2 ст.42 Закону України № 1058-IV (у редакції, що застосовується з 01.03.2022 року) для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Згідно з ч.3 ст.42 Закон України № 1058-IV тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022 року установлено, що з 1 березня 2022 року: перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14; у разі, коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Згідно з п.5 постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022 року установлено, що з 1 березня 2022 р. розміри щомісячних компенсаційних виплат, передбачених абзацом першим пункту 1 та абзацом першим пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2020 р. № 849 Деякі питання підвищення пенсійних виплат для окремих категорій осіб у 2021 році та в подальшому, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що позивач, як і інші пенсіонери, має право на перерахунок розміру його пенсії у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а також на застосування коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14.

Відповідач у відзиві не заперечує, що вищенаведені норми при перерахунках пенсії позивача не застосовувались, посилаючись на те, що наявного міжнародного договору, який би регулював пенсійне забезпечення громадян України, які проживають на території Ізраїлю не існує, а рішеннями суду не зобов`язано Пенсійний орган проводити бажані (у даній позовній заяві) позивачем доплати і підвищення.

З цього питання суд вже зазначав, що наразі Законом України №1058-IV не встановлено підстав для незастосування до пенсіонерів - громадян України, які перебувають за кордоном, норм цього Закону, які регулюють порядок проведення перерахунків, підвищення, індексації, оскільки будь-яких обмежень діючим законодавством не встановлено.

Отже, із визнанням неконституційними положень п. 2 ч.1 ст.49 та другого речення ст.51 Закону України №1058-IV зникли перешкоди для реалізації позивачем своїх прав на пенсійне забезпечення, у тому числі на застосування у разі перерахунку розміру його пенсії норм частини 2 та 3 статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» та пунктів 1 та 5 постанови Кабінету Міністрів України № 118.

Наведені обставини свідчать про те, що дії відповідача в частині виплати з 01.03.2022 по 27.12.2022 року (дата прийняття рішення у цій справі) зменшеної пенсії ОСОБА_1 , розмір якої перерахований без урахування вимог частини 2 статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022 є протиправними, а тому з метою захисту та відновлення порушених прав позивача виникає необхідність зобов`язати відповідача перерахувати розмір виплаченої пенсії з 01.03.2022 відповідно до норм частини 2 та 3 статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» та пунктів 1 та 5 постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022 з урахуванням розміру пенсії, яку він отримував з 22.07.2011 по лютий 2022 року включно.

Що стосується вимог позивача про перерахунок розміру його пенсії і надалі, суд зазначає, що відповідач ще не приймав рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії з 01.03.2022 на виконання цього рішення суду, тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині під час здійснення такого перерахунку будуть порушені.

Така вимога спрямована на майбутнє не узгоджується із завданням адміністративного судочинства, оскільки в порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише реально порушені права, а суд позбавлений права задовольняти вимоги на майбутнє.

Враховуючи, що судовому захисту підлягають лише порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо (ймовірно) будуть порушені у майбутньому, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні в частині цих позовних вимог, як передчасних.

Щодо вимог позивача з приводу зобов`язання відповідача виплатити недоотриману суму пенсії у зв`язку з перерахунком пенсії з 07.10.2009 по 21.07.2011 включно, та з 01.03.2022 і далі по день перерахунку, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що порушення прав позивача відбулося внаслідок недотримання відповідачем вимог Закону України №1058-IV при перерахунку пенсії ОСОБА_1 , що призвело до суттєвого зменшення розміру його пенсії.

Таким чином, допустимим та ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити суму недоотриманої пенсії, що належним чином та у повному обсязі відновлює порушене право позивача у спірних правовідносинах зі сторони Головного управління Пенсійного фондуУкраїни в Дніпропетровській області.

Отже, вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача виплатити недоотриману суму пенсії у зв`язку з перерахунком пенсії з 07.10.2009 по 21.07.2011 включно, та з 01.03.2022 є обґрунтованими та допустимими, а задоволення цих вимог є ефективним способом захисту порушених прав позивача, тому ці вимоги підлягають задоволенню.

Інші доводи представників сторін не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем належним чином доведено та відповідачем не спростовано наявність підстав для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині проведення перерахунків розміру пенсії ОСОБА_1 , наведених у розрахунках від 02.06.2022 року, 29.06.2022 року, 07.07.2022 року, а також підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розмір пенсії позивача, у відповідності до норм чинного законодавства та зобов`язання виплатити недоотриману суму пенсії.

При цьому, позивачем не доведено наявність підстав для задоволення його вимог спрямованих на майбутнє, які є передчасними та задоволенню не підлягають.

За встановлених у цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанції ID 7997-9280-7602-3085 від 17.08.2022 року позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Оскільки позовна заява підлягає частковому задоволенню, проте фактично позовні вимоги позивача судом задоволено, суд вважає, що за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь позивача підлягають стягненню усі судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса постійного місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.26, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині здійсненого нарахування поновленої позивачу пенсії з 07.10.2009 по 21.07.2011 включно у розмірі 74,70 грн. в місяць, який наведено у розрахунку станом на 02.06.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 у повній відповідності до норм пенсійного законодавства України, чинного у спірний період, а саме: перерахувати розмір поновленої пенсії з 07.10.2009 по 21.07.2011 включно з усіма надбавками та підвищеннями, передбаченими нормами статей 25, 27, 28, частини 2 статті 40, частин 2 та 3 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пункту 4 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Законів України «Про державний бюджет України» на 2009 (стаття 54), 2010 (стаття 52), та 2011 (стаття 21) роки, частиною 1 статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та постанов Кабінету Міністрів України № 308 від 14.04.2010 року та № 430 від 20.04.2011 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині здійсненого з 22.07.2011 року по 27.12.2022 року (дата прийняття рішення у цій справі) перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 наведеного у розрахунках від 02.06.2022 року, 29.06.2022 року та 07.07.2022 року, який призвів до суттєвого зменшення розміру пенсії позивача та здійснений з порушенням приписів ч.4 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині виплати з 01.03.2022 року по 27.12.2022 року (дата прийняття рішення у цій справі) зменшеної пенсії ОСОБА_1 , розмір якої перерахований без урахування вимог частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати розмір виплаченої пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 року по 27.12.2022 року (дата прийняття рішення у цій справі) відповідно до норм частини 2 та 3 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» та пунктів 1 та 5 постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022 з урахуванням розміру пенсії, яку він отримував з 22.07.2011 по лютий 2022 року включно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити недоотриману суму пенсії у зв`язку з перерахунком пенсії з 07.10.2009 по 21.07.2011 включно, та з 01.03.2022 року по 27.12.2022 року (дата прийняття рішення у цій справі).

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 27.12.2022 року.

Суддя О.М. Неклеса