Справа № 240/30807/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року м. Житомир справа № 240/30807/21

категорія 113050100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати висновок Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради про відсутність причинного зв`язку смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом, оформлений довідкою про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом серії НОМЕР_1 від 09.06.2021;

- зобов`язати Житомирський обласний центр медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради встановити причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з його професійним захворюванням (П-4 від 15.02.2017) згідно вимог Інструкції "Про встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом", затвердженої наказом МОЗ України від 15.11.2005 №606.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначила, що вона є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 Гончаренка ОСОБА_3 , якому за життя була встановлена ІІ група інвалідності та 35 % втрати професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням. Посилаючись на статтю 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», позивачка вважає що, у зв`язку зі смертю її чоловіка внаслідок професійного захворювання, вона, як непрацездатна особа, яка перебувала на утриманні свого чоловіка, має право на отримання щомісячних страхових виплат. Однак, висновком Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради серії ААА №001486 від 09.06.2021 встановлено відсутність причинного зв`язку смерті її чоловіка професійним захворюванням. Позивач вважає рішення відповідача протиправним, оскільки висновком центральної лікарсько-експертної комісії від 18 січня 2017 року її чоловіку ОСОБА_2 був встановлений діагноз: хронічний бронхіт ІІ в фазі затихаючого загострення, прикореневий і нижньодольовий пневмофібіоз ЛН І-ІІ ст. захворювання професійне. Крім того, актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15.02.2017 було встановлено, що професійне захворювання ОСОБА_2 виникло внаслідок недосконалості механізмів, засобів індивідуального захисту, відсутності заходів і засобів рятувального характеру. З огляду на зазначене, ОСОБА_1 вважає, що висновком Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради серії ААА №001486 від 09.06.2021 підлягає скасуванню, а тому вона звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалою суду провадження у справі №240/30807/21 за позовом ОСОБА_1 відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Крім того, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Однак, станом на дату розгляду справи відповідач своїм правом на заперечення щодо заявлених позовних вимог не скористався, відзиву на позовну заяву до суду не надіслав.

Згідно з ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

16 листопада 2022 року Житомирський обласний центр медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради надіслав до суду заочне заключення Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю Вінницького національного медичного університету від 14.10.2022 №443 по медико-експертній справі ОСОБА_2 , та просив врахувати його при розгляді справи.

Відповідно до норм ст.ст. 257, 262 КАС України дана адміністративна справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 31.07.1982 ОСОБА_1 була дружиною ОСОБА_2 .

Відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_3 , в період з 03.08.1981 по 23.09.2015 ОСОБА_2 працював на Малинському каменеобробному заводі, який у зв`язку з приватизацією був реорганізований в ПАТ «Малинський каменеобробний завод», а в подальшому в ТОВ «Юнігран».

Матеріалами справи підтверджується, що в період з 05.10.2005 по 18.03.2019 ОСОБА_2 мав статус особи з інвалідністю ІІ групи внаслідок загального захворювання.

В подальшому, Центральною лікарсько-експертною комісією Клініки професійних захворювань Державної установи «Інститут медицини праці Національної Академії медичних наук України» було встановлено, що наявні у ОСОБА_2 захворювання, а саме: хронічний бронхіт ІІ в фазі затихаючого загострення, прикореневий і нижньодольовий пневмофіброз, ЛН І-ІІ ст., є професійними захворюваннями, про що був складений відповідний медичний висновок від 18.01.2017 №2/36.

У зв`язку з цим, Житомирською обласною МСЕК №1 під час повторного огляду було встановлено ОСОБА_2 ІІ групу інвалідності внаслідок професійного захворювання та 35 % втрати професійної працездатності, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідною серії 12 ААА №084520.

ІНФОРМАЦІЯ_2 Гончаренко ОСОБА_4 помер, про що Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (.Хмельницький) був складений відповідний актовий запис №357 від 09.11.2020.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 16.04.2021 №36 причиною смерті ОСОБА_2 визначено гостра легенево-серцева недостатність. хронічна обструктивна хвороба легень. При цьому, в лікарському свідоцтві у графі «Хвороби (паталогічні стани), що призвели до смерті» вказано: а) гостра легенево-серцева недостатність; б) тромбоемболія легеневої артерії; в) двобічна полісегментарна вірусна пневмонія, а у графі «Інші суттєві стани, які сприяли смерті, але не пов`язані із захворюванням чи його ускладненням, яке безпосередньо є причиною смерті» зазначено: COVID-19, ГРЗ, цукровий діабет ІІ типу, нижньодольовий і прикореневий пневмофіброз, ХЛН ІІ ст.

Медичні документи ОСОБА_2 були направлені до Житомирської обласної МСЕК №1 для визначення зв`язку смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням.

09 червня 2021 року Житомирським обласним центром медико-соціальної експертизи видана довідка про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом (серія 10 ААА №001486) про те, що причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням не встановлений.

Заочним заключенням Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю Вінницького національного медичного університету від 14.10.2022 №443 по медико-експертній справі ОСОБА_2 підтверджено обгрунтованість висновку про відсутність причинно-наслідкового зв`язку смерті ОСОБА_2 з його професійними захворюваннями.

Вважаючи вищезазначений висновок Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи, оформлений довідкою серії 10 ААА №001486, протиправним, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Призначення та здійснення страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) провадиться відповідно до Закону України від 23.09.1999 №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №1105-XIV).

Відповідно до статті 1 Закон №1105-XIV страховий випадок за соціальним страхуванням від нещасних випадків - це нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок або професійне захворювання, яке сталося внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці.

Відповідно до пункту 7 частини 1 Закону №1105-XIV професійне захворювання - захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою.

Згідно зі статтею 41 Закону №1105-XIV у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

За приписами частини 1 статті 38 Закону №1105-XIV ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров`я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, причину, час настання та групу інвалідності у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також необхідні види медичної та соціальної допомоги.

Відповідно абзацу 2 частини8 статті 42 Закону №1105-XIV причинний зв`язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів

Питання, щодо встановлення факту причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням, регулюються «Інструкцією про встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.11.2005 № 606 (далі - Інструкція № 606) та Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 (далі - Положення № 1317).

Процедура проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначена Положенням № 1317.

Відповідно до пункту 4 Положення № 1317 медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Комісії перебувають у віданні МОЗ і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні міські); міські, міжрайонні, районні.

За приписами пункту 5 Положення №1317 комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи.

Відповідно до визначень, наведених в пункті 1 Інструкції МОЗ №606 професійне захворювання - захворювання, яке виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлено виключно або переважно тривалим впливом шкідливих речовин, певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою.

Перелік професійних захворювань затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2000 №1662. Професійний характер захворювання визначається лікарською експертною комісією у складі спеціалістів спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу згідно з Переліком спеціалізованих лікувально-профілактичних закладів, які мають право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25.03.2003 №133, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.04.2003 за №283/7604.

Порядок розгляду питань про встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом врегульовано нормами пункту 2 Інструкції МОЗ № 606.

За приписами підпунктів 2.1. та 2.2. пункту 2 Інструкції МОЗ № 606 перелік МСЕК, на які покладаються функції щодо встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, затверджується відповідним наказом Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управлінь охорони здоров`я обласних, Севастопольської міської і Головного управління охорони здоров`я та медичного забезпечення Київської міської державних адміністрацій.

Для розгляду причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням, отруєнням або трудовим каліцтвом до МСЕК направляються відповідні документи постраждалих, у яких при житті було встановлено професійне захворювання (отруєння), трудове каліцтво, що спричинило стійку втрату професійної працездатності, та померлих після вступу в дію Закону України "Про охорону праці".

Згідно з підпунктом 2.4. пункту 2 вказаної Інструкції розгляд питання про встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом проводять на підставі таких документів:

- направлення роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання (отруєння), або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд) або лікарсько-консультаційної комісії лікувально-профілактичного закладу (далі - ЛПЗ), суду чи прокуратури;

- свідоцтва про смерть або його копії;

- посмертного епікризу, завіреного адміністрацією ЛПЗ, в якому перебував на лікуванні, диспансерному нагляді померлий;

- оригіналу медичної карти амбулаторного хворого, з описом її змісту, зробленим ЛПЗ;

- копії протоколу патолого-анатомічного розтину з гістологічним дослідженням, затвердженої завідувачем патолого-анатомічного бюро, головним лікарем чи заступником головного лікаря з медичної частини або з поліклінічного розділу роботи, чи акта судово-медичного та судового гістологічного дослідження, затвердженого начальником обласного бюро (міського, районного відділення) судово-медичної експертизи (якщо вони були проведені);

- акта про нещасний випадок на виробництві, якщо був нещасний випадок;

- медико-експертної справи померлого (подається на підставі даних останньої довідки МСЕК про визначення інвалідності та/або відсотків втрати професійної працездатності, яку надають родичі померлого).

Положеннями підпункту 2.10 пункту 2 вказаної Інструкції МОЗ № 606 визначено, що висновок про наявність або відсутність причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом оформляється довідкою у трьох примірниках, що використовується МСЕК за формою, що затверджується МОЗ України та видається: перший - установі, що надавала направлення до МСЕК, другий - відповідному відділенню виконавчої дирекції Фонду, третій - заявнику. Підставою є акт визначення причинного зв`язку смерті з профзахворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом (форма акта затверджується МОЗ України).

Відповідно до підпунктів 2.14-2.15 пункту 2 Інструкції № 606 остаточне рішення про наявність або відсутність причинного зв`язку смерті з профзахворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом МСЕК може прийняти тільки після всебічного вивчення наданої медичної документації померлого, запиту й розгляду, у разі потреби, додаткових документів та проведення необхідних консультацій.

Розгляд питання щодо встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом проводиться за участю представника відповідного відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Згідно з пунктом 2.17 Інструкції оскарження рішення МСЕК про встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом заявником або представником Фонду здійснюється згідно з розділом V Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.92 №83 (із змінами), шляхом подання протягом місяця з моменту отримання висновку МСЕК письмової заяви до МСЕК, в якій розглядалося встановлення причинного зв`язку смерті, або до Кримської республіканської, обласної, центральної міської МСЕК або до відповідного відділу (управління) охорони здоров`я.

Відділ (управління) охорони здоров`я, що розглядав оскарження, в триденний строк з дня одержання заяви надсилає усі наявні документи разом із заявою на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської МСЕК, яка не пізніше ніж через місяць з дня реєстрації заяви проводить розгляд документів і приймає відповідне рішення та повідомляє відділ (управління) охорони здоров`я.

Рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської МСЕК може бути оскаржене до МОЗ України, за дорученням якого справи можуть бути розглянуті в Українському державному науково-дослідному інституті медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України (м. Дніпропетровськ), Українському державному науково-дослідному інституті реабілітації інвалідів МОЗ України (м. Вінниця) або визначеною комісією іншої області.

Рішення МСЕК з питань причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом може бути оскаржене до суду у встановленому законодавством порядку (пункт 2.19 Інструкції).

За наслідком системного аналізу вказаних правових норм суд зазначає, що функції щодо встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням покладаються саме на відповідні медико-соціальні експертні комісії, і вказані повноваження є дискреційними.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта. Таке право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Суд зазначає, що в межах спірних правовідносин повноваження адміністративного суду поширюються на перевірку законності рішення/висновку МСЕК лише щодо дотримання процедури прийняття цього висновку, яка встановлена Інструкцією № 606.

В свою чергу, можливості оцінювати обґрунтованість медичного висновку при прийнятті певного рішення суд позбавлений, так як суд не є спеціалізованою установою в медичній сфері і тому оцінка підстав прийняття того чи іншого висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального та процесуального права.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25.09.2018 по справі № 804/800/16, від 26.09.2018 по справі №817/820/16 та від 17.03.2020 по справі №240/7133/19.

Предметом спірних правовідносин у даній справі є висновок Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи №1, оформлений довідкою серія 10 ААА №001486, яким не встановлено причинного зв`язку смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням.

Втім, як зазначено вище, суд позбавлені можливості оцінювати обґрунтованість такого медичного висновку, оскільки не є спеціалізованою установою в медичній сфері, а тому перевіряє законність цього висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури його прийняття.

При прийнятті рішення суд враховує наведені позивачем підстави позову та виходить із того, що спірне рішення відповідача з процедурних питань позивач не оскаржує. У позовній заяві не зазначено конкретних обставин, які б свідчили про порушення відповідачем норм спеціального законодавства при розгляді медичної документації та у подальшому при прийнятті оскаржуваного висновку, оформленого довідкою серія 10 ААА №001486. Також такі обставини не вбачаються з наявних у справі доказів.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що до повноваження адміністративних суддів не віднесено встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відтак, суд повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати відповідно до положень статті 139 КАС України на користь позивача не присуджуються.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради (вул. Фещенко-Чопівського, 15, м. Житомир, 10002; ) про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович