Справа № 440/4009/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 р.Справа № 440/4009/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Спаскіна О.А. ,

за участю: секретаря судового засідання Пукшин Л.Т.

представників розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської міської ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 (суддя Шевяков І.С.; м. Полтава; повний текст рішення складено 20.09.2021) по справі № 440/4009/21

за позовом ОСОБА_1

до Полтавської міської ради, Виконавчого комітету Полтавської міської ради

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської міської ради (надалі також - відповідач 1) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.06.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, залучено до участі у справі як другого відповідача Виконавчий комітет Полтавської міської ради (надалі - відповідач 2, Виконком Полтавської міської ради).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .

Визнано протиправною бездіяльність Полтавської міської ради щодо непризначення та невиплати ОСОБА_1 допомоги на період працевлаштування у відповідності зі статтею 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".

Зобов`язано Полтавську міську раду призначити та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату, яку він одержував на виборній посаді, у відповідності до частини 2 статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Полтавської міської ради судові витрати: витрати на сплату судового збору у сумі 908,00 грн та витрати на правову допомогу у сумі 4 500, 00 грн.

Полтавська міська рада не погодилась з рішенням суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його ухвалення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач 1, зокрема, посилається на те, що позивач ні на момент звільнення, ні на час звернення до суду не надав допустимих та належних доказів того, на підставі яких документів у позивача виникло право на отримання гарантій, передбачених ч. 2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", тим більше з розрахунку розміру середньої заробітної плати за останньою виборною посадою, розмір якої є спірним. Вказує, що з тексту копії трудової книжки позивача, вбачається, що позивач до обрання перебував у тимчасових трудових відносинах з Управлінням агропромислового розвитку Полтавської РДА, а на постійній основі не працював, тому він немає правових підстав на вимогу про працевлаштування, з огляду на те, що з моменту прийняття на роботу тимчасово весь час був готовий до того, що трудові відносини припиняться у будь-який момент з того часу, коли основний працівник виявить бажання вийти з відпустки по догляду за дитиною. Крім того, позивач не надав до адміністративного позову жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про те, що відповідач порушив його законні права та інтереси в межах заявлених позовних вимог , оскільки з його заяв від 10.02.2021 та від 11.03.2021, а також у відповідях на них міститься посилання лише на те, що заявником (позивачем) не дотримано всіх вимог, встановлених нормами чинного законодавства України, у тому числі і не надано документів, які необхідні для розгляду питання про наявність підстав для здійснення вказаних виплат. Скаржник вважає, що у спірних правовідносинах відсутні як протиправні дії, так і протиправна бездіяльність Полтавської міської ради, права позивача відповідача відповідачем не порушені, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що до обрання сільським головою ОСОБА_1 працював на посаді головного спеціаліста з маркетингу тваринництва (головного зоотехніка) відділу організації виробництва та маркетингу продукції рослинництва і тваринництва Управління агропромислового розвитку Полтавської районної державної адміністрації.

15.11.2010 ОСОБА_1 було звільнено з посади головного спеціаліста з маркетингу тваринництва (головного зоотехніка) відділу організації виробництва та маркетингу продукції рослинництва і тваринництва, у зв`язку з переходом на виборну посаду.

17.11.2010 рішенням 1 сесії 6 скликання Кротенківської сільської ради ОСОБА_1 обрано на посаду сільського голови.

На підставі рішення 10 сесії Кротенківсткої сільської ради 7-го скликання від 12.11.2015 ОСОБА_1 повторно обрано Кротенківським сільським головою.

На підставі рішення 5 сесії 7 скликання від 01.07.2016 Кротенківська сільська рада з 22.12.2017 перейменована на Сем`янівську сільську раду Полтавського району Полтавської області.

29.12.2020 повноваження ОСОБА_1 як Сем`янівського сільського голови припинено на підставі підпункту 1 пункту 61 розділу V "Прикінцеві положення та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Листом Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області від 14.01.2021 №01-19/84 ОСОБА_1 повідомлено, що на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 29.07.2015 №74-к "Про внесення змін до структури Полтавської районної державної адміністрації" управління агропромислового розвитку райдержадміністрації знаходиться в стані ліквідації. Станом на 13.01.2020 посада головного спеціаліста з маркетингу тваринництва відділу організації виробництва та маркетингу продукції рослинництва і тваринництва управління агропромислового розвитку райдержадміністрації відсутня в штатному розписі працівників відділів, секторів Полтавської районної державної адміністрації /а.с. 119/.

Позивач заявами від 29.12.2020, 10.02.2021, 11.03.2021 звертався до Полтавської міської ради та просив вирішити питання щодо збереження за ним середньої заробітної плати на період його працевлаштування відповідно до частини другої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", у зв`язку з неможливістю працевлаштування за попереднім місцем роботи.

До вказаних заяв позивач додавав копію трудової книжки, копію довідки про відсутність вакансії на попередньому місці роботи.

Листом від 22.01.2021 року заступник начальника бюджетного фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради повідомила ОСОБА_1 про відсутність можливості здійснювати бюджетні видатки без тимчасового розпису /а.с.20-21/.

Листом від 09.03.2021 року начальник управління обліку, звітності та матеріально-господарського забезпечення Департаменту забезпечення діяльності Виконавчого комітету Полтавської міської ради повідомила ОСОБА_1 про те, що документи, отримані як підстава для виплат, оформлені неналежним чином. Враховуючи загальну судову практику, підстави для здійснення виплат відсутні. /а.с.23/

Листом від 19.03.2021 за вих №07-45/110 начальником управління обліку, звітності та матеріально-господарського забезпечення Департаменту забезпечення діяльності Виконавчого комітету Полтавської міської ради повідомлено ОСОБА_1 про те, що надані документи не надають підстав для здійснення виплат, передбачених законодавством /а.с. 25/.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Полтавської міської ради щодо невиплати йому середньої заробітної плати протягом шести місяців на період працевлаштування, звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, Полтавська міська рада, допустила протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу середньої заробітної плати, яку він одержував раніше на виборній посаді сільського голови, на період працевлаштування, але не більше шести місяців.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України.

Відповідно до частини першої статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", повноваження новообраного сільського, селищного, міського голови починаються з моменту складення ним присяги відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" на пленарному засіданні відповідної сільської, селищної, міської ради, на якому відповідною територіальною виборчою комісією були оголошені рішення щодо його обрання та реєстрації. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради, гарантії депутатської діяльності визначено в Законі України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11 липня 2002 року № 93-IV (далі - Закон № 93-IV).

Відповідно до частини другої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Відповідно до статті 118 Кодексу законів про працю України, працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Порядок обчислення середнього заробітку затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок № 100).

За змістом абзацу 3 пункту 2 Порядку № 100, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати, крім наведених в абзаці 1, 2 зазначеного пункту, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно зі пунктом 8 Порядку № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Порядку № 100, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що законодавством гарантується право особи на надання, після закінчення її повноважень за виборною посадою, попередньої роботи (посади).

У той же час, це право може бути реалізовано за умови наявності вакантної посади, або іншої рівноцінної посади.

Тобто, у разі коли колишній депутат місцевої ради, у даному випадку сільський голова, до обрання на виборну посаду у раді перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду діяльності, однак надання попередньої або рівноцінної роботи йому на цьому підприємстві (установі, організації) або, за його згодою, на іншому неможливе, закон гарантує збереження за цим депутатом середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців.

Викладене є сталою правовою позицією Верховного Суду, що викладена, зокрема, у постановах від 07.02.2019 у справі № 507/1299/16-а, від 25.10.2019 у справі № 345/3102/16-а, від 30.10.2019 у справі № 293/1026/16-а, від 26.12.2019 у справі № 570/3880/16-а.

Перед обранням на виборну посаду сільського голови ОСОБА_1 займав посаду головного спеціаліста з маркетингу тваринництва (головного зоотехніка) відділу організації виробництва та маркетингу продукції рослинництва і тваринництва Полтавської районної державної адміністрації.

Повноваження ОСОБА_1 на виборній посаді як Сем`янівського сільського голови припинено 29.12.2020 на підставі підпункту 1 пункту 61 розділу V "Прикінцеві положення та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Отже після вказаної дати на ОСОБА_1 поширювалися гарантії, встановлені статтею 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»: або працевлаштування у попередній установі (організації, підприємстві), або отримання середнього заробітку, але на строк не більше 6 місяців.

Варто зазначити, що закон містить вичерпний перелік випадків, коли вказані гарантії не поширюються на особу, чиї повноваження на виборній посаді закінчені - якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону (абзац 2 частини 2 статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»).

При цьому закон не містить ні вимог щодо переліку документів, які така особа мала б подавати до органу, де вона займала виборну посаду; ні взагалі вимог до особи, щоб вона зверталася до цього органу зі заявами. Закон не конкретизує, яким чином має відбуватися призначення виплата середнього заробітку як гарантії, передбаченої законом.

Але формулювання норми у законі (стаття 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад») викладене таким чином, що призводить до висновку про те, що виплата середнього заробітку особі, яка займала виборну посаду, є безумовним обов`язком органу, де була займана ця виборна посада. Для здійснення призначення і виплати середнього заробітку достатньо отримання достовірних даних щодо неможливості реалізації особою гарантії, передбаченої абзацом 1 частини 2 статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у Полтавської міської ради, як у правонаступника Сем`янівської сільської ради, підстави для призначення й виплати ОСОБА_1 середнього заробітку виникають з моменту, коли Полтавською міською радою отримані відомості щодо неможливості працевлаштування ОСОБА_1 на попередній роботі.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 із заявою про виплату середньомісячної заробітної плати на період працевлаштування від відповідно до статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" звертався щонайменше три рази звертався до Полтавської міської ради (29.12.2020, 10.02.2021, 11.03.2021) та до заяви додавав довідку з попереднього місця роботи.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звертався із заявою від 05.01.2021 (вхід №01-19/26 від 05.01.2021) до Полтавської районної державної адміністрації з проханням надати довідку щодо відсутності посади головного спеціаліста з маркетингу (головного зоотехніка) відділу організації виробництва та маркетингу продукції рослинництва і тваринництва /а.с. 120/.

У подальшому ОСОБА_1 звернувся до Полтавської районної державної адміністрації зі заявою від 25.03.2021 (вхід №01-21/1344 від 26.03.2021), в якій просив надати довідку щодо надання попередньої роботи (посади), а за її відсутності - іншої рівнозначної роботи (посади) в цій установі /а.с. 118/.

Листом від 30.03.2021 за вих № 01-21/900 Полтавська районна державна адміністрація повідомила ОСОБА_1 про те, що станом на 26.03.2021 посада головного спеціаліста з маркетингу (головного зоотехніка) відділу організації виробництва та маркетингу продукції рослинництва і тваринництва управління агропромислового розвитку райдержадміністрації не передбачена в штатному розписі працівників відділів, секторів Полтавської РДА. Можливість працевлаштувати ОСОБА_1 на іншу рівноцінну посаду в Полтавській РДА або на іншому підприємстві, установі відсутня /а.с. 192/.

Отже, факт неможливості працевлаштування позивача на посаду, яку він займав до обрання на виборну посаду, є доведеним. У зв`язку з цим колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що у Полтавської міської ради виникає обов`язок щодо збереження за ОСОБА_1 середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців.

Посилання відповідача 1 про те, що ОСОБА_1 на постійній основі напередодні обрання на виборну посаду сільського голови у 2015 не працював, тому немає правових підстав на вимогу про працевлаштування, з огляду на те, що попереднім місцем роботи позивача була аналогічна виборна посада сільського голови, є необґрунтованими і такими, що спростовуються наявними у матеріалах адміністративної справи доказами, а саме: записом за номером 22 у трудовій книжці ОСОБА_1 про роботу в управлінні агропромислового розвитку Полтавської районної державної адміністрації на посаді головного спеціаліста з маркетингу тваринництва (головного зоотехніка) відділу організації виробництва та маркетингу продукції рослинництва і тваринництва /а.с. 13/.

Щодо доводів відповідача про те, що ОСОБА_1 до обрання на виборну посаду перебував на тимчасовій посаді та на постійній основі не працював, тому і не мав права вимагати його працевлаштування на попередньому місці роботи суд зазначає, що Закон України "Про статус депутатів місцевих рад" не ставить факт такого працевлаштування в залежність від характеру займаної посади тимчасово чи на постійній основі.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність у позивача ОСОБА_1 права на отримання компенсації середньої заробітної плати та обов`язку Полтавської міської ради здійснити виплату позивачу середньої заробітної плати, яку він одержував раніше на виборній посаді сільського голови, на період працевлаштування, але не більше шести місяців, а отже наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 у спосіб, визначений судом.

В частині розподілу судових витрат рішення суду першої інстанції відповідачем 1 не оскаржується, а тому в цій частині не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Полтавської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 по справі № 440/4009/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 26.12.2022 року