Справа № 160/18076/22
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, в якому просить суд:
- визнати противоправною бездіяльність Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо нездійснення ОСОБА_1 нарахування та виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період часу березень-квітень 2022 року;
- зобов`язати Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період часу березень-квітень 2022 року.
Позивач зазначає, що він неодноразово звертався до співробітників відповідача з проханням прийняти заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, передбачену Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року №332 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам". Однак, як стверджує позивач, така заява не була прийнята відповідачем до виконання. Крім того, було запропоновано подати вказану заяву через мобільний додаток "Дія". Однак, така спроба подати означену заяву через мобільний додаток "Дія" була невдалою.
23.05.2022 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
30.06.2022 року на банківський рахунок позивача була зарахована сума коштів у розмірі 4000,00 грн., тобто, допомога за травень та червень 2022 року.
25.07.2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахування та доплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з урахуванням березня та квітня 2022 року. Однак, відповідь Центральним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради не надана.
Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, тому звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою суду від 14.11.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Відповідач, у встановлений судом строк, своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, причини неподання відзиву на позовну заяву суду не повідомив.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, суд дійшов таких висновків.
23.05.2022 року позивач звернувся до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із письмовою заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
Рішенням Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 01.06.2022 року ОСОБА_1 призначена допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до банківської виписки від 30.06.2022 року позивачу зараховано на його рахунок вказана допомога у сумі 4000,00 грн.

25.07.2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перерахувати та доплатити допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з урахуванням березня та квітня 2022 року, оскільки подання відповідної заяви на виплату такої допомоги було здійснено із затримкою з причини відмови її прийняття співробітниками Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради.

Однак, відповідь на вказану заяву від 25.07.2022 року відповідачем наразі не надана.

Не погоджуючись з позицією відповідача та вважаючи його бездіяльність протиправною, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку викладеному вище, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 року №1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону №1706-VII встановлено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Приписами ст. 4 Закону №1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Частиною 1 ст. 5 Закону №1706-VII передбачено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Відповідно до абз. 2 п.1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №509 довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Положеннями ст. 7 Закону №1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону №1706-VII внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання.

20 березня 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до п.1 Порядку №332 цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Згідно п. 2 Порядку № 332 допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м.Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204. Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. №509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб".

Пунктом 6 Порядку № 332 передбачено, що для отримання допомоги внутрішньо переміщена особа заповнює заяву, яка формується засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія.

У заяві зазначається:

прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) заявника;

реєстраційний номер облікової картки платника податків;

дата народження;

відомості про задеклароване/зареєстроване місце проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, звідки перемістилася особа;

адреса місця, куди перемістилася особа, та контактний номер телефону;

номер поточного рахунка із спеціальним режимом використання для зарахування допомоги єПідтримка або номер банківського рахунка (за стандартом IBAN) заявника для виплати допомоги;

наявність статусу особи з інвалідністю;

відомості про неповнолітніх дітей, які перемістилися разом із внутрішньо переміщеною особою.

Інформація про неповнолітню дитину включається до заяви одного з батьків.

Заява вважається поданою в разі заповнення особою всіх полів форми.

Обробка персональних даних внутрішньо переміщених осіб, які подають заяву, здійснюється відповідно до законодавства про захист персональних даних.

Заява про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 1 може бути також подана до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, уповноваженої особи виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг.

Таким чином, обов`язковою передумовою виплати грошової допомоги є заява, яка подана через Портал «Дія» або у письмовій формі.

Так, з матеріалів справи слідує, що 23.05.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із письмовою заявою про надання йому допомоги на проживання.

Водночас, інших доказів звернення із відповідними заявами про отримання допомоги внутрішньо переміщеній особі на проживання до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради або з використанням мобільного додатка Порталу "Дія" позивачем не надано.

Отже, у суду відсутні відомості, що позивач дійсно звертався із письмовою заявою про виплату грошової допомоги на проживання або з використанням Порталу «Дія» у період до 23.05.2022 року.

Тому, за умови відсутності заяви про надання допомоги на проживання, відповідач був позбавлений можливості прийняття рішення щодо призначення такої допомоги у спірний період.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність бездіяльності відповідача щодо нездійснення ОСОБА_1 нарахування та виплати допомоги внутрішньо переміщеним особам за період з березня 2022 по квітень 2022 року, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст.9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 27.12.2022 року.

Суддя І.О. Лозицька