Справа № 400/3997/22
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 р.м.ОдесаСправа № 400/3997/22

Головуючий в І інстанції: Брагар В.С.

Дата та місце ухвалення рішення: 26.10.2022 р. м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо невиплати різниці між отриманою пенсією та донарахованою за рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 року у справі № 400/1472/22 за період з 01.12.2019 року по 31.08.2022 року в сумі 169010,85 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити виплату різниці між отриманою пенсією та донарахованою за рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 року у справі № 400/1472/22 за період з 01.12.2019 року по 31.08.2022 року у сумі 169010,85 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Миколаївського окружного адміністративному суду по справі № 400/1472/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» про розмір грошового забезпечення від 10.01.2022 року № 33/35-Г-01, з урахуванням виплачених сум.

У мотивувальній частині рішення суду вказано, що вимога позивача про здійснення виплати пенсії є похідною від вимоги про зобов`язання провести перерахунок пенсії. Здійснення перерахунку матиме наслідком виплату відповідної суми різниці. Окрім того, виплата позивачу сум перерахунку є обов`язком відповідача, який він має виконувати в силу закону. Право позивача на отримання сум недоплаченого розміру пенсії, яка має бути нарахована відповідачем у результаті здійснення перерахунку на виконання рішення суду, відповідачем ще не порушено.

Рішення суду по справі № 400/1472/22 набрало законної сили 14.07.2022 року.

На виконання судового рішення у справі № 400/1472/22 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача, розмір пенсії склав 11570,84 грн.

У листі від 15.08.2022 року ГУПФУ в Миколаївській області повідомлено позивача про те, що виплату пенсії в новому розмірі буде забезпечено у вересні 2022 року та різниця між отриманою пенсією і донарахованою за рішенням суду за період з 01.12.2019 року по 31.08.2022 року у розмірі 169010,85 грн. буде виплачена після виділення бюджетних призначень.

Не погоджуючись із бездіяльністю ГУПФУ в Миколаївській області щодо невиплати різниці між отриманою пенсією та донарахованою за рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 року у справі № 400/1472/22 за період з 01.12.2019 року по 31.08.2022 року в сумі 169010,85 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що невиплата станом на момент звернення позивача з позовною заявою в повному обсязі перерахованої пенсії, перерахунок якої здійснено відповідно до рішення суду у справі № 400/1472/22, зумовлена відсутністю фінансування витрат на виплату перерахованої пенсій.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності з боку відповідача, оскільки відповідач не заперечує проти необхідності та обов`язку виплати перерахованої пенсії у розмірі 169010,85 грн, а вказує, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень на цю мету шляхом перерахування коштів за принципом календарної черговості дати надходження судового рішення до боржника, а в межах однієї дати - за прізвищами стягувачів в алфавітному порядку.

Суд першої інстанції врахував доводи відповідача про те, що виплата заборгованості на даний час проведена по рішенням суду, які надійшли до Головного управління по 11.11.2019 рік включно, а питання виплати різниці пенсії за рішеннями суду після цієї дати буде вирішуватись після виділення бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду за зазначений період.

За висновком суду першої інстанції, обставини, які повідомило ГУПФУ в Миколаївській області свідчать, що невиплата перерахованої пенсії зумовлена не недбалістю чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а власне відсутністю фінансування витрат на виплату пенсій.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Щодо позиції відповідача про необхідність закриття провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що оскільки судовим рішенням у справі № 400/1472/22 в задоволенні вимог щодо виплати перерахованої пенсії відмовлено, як такої, що передчасно заявлена, тому, відсутні підстави для закриття провадження по справі.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на викладене.

Так, на виконання судового рішення у справі № 400/1472/22, яке набрало законної сили, відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача та повідомлено останнього про те, що виплату пенсії в новому розмірі 11570,84 грн. буде забезпечено у вересні 2022 року, а різниця між отриманою пенсією і донарахованою за рішенням суду за період з 01.12.2019 року по 31.08.2022 року у розмірі 169010,85 грн. буде виплачена після виділення бюджетних призначень.

Позивач вважає протиправною бездіяльність ГУПФУ в Миколаївській області щодо невиплати різниці між отриманою пенсією та донарахованою за рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 року у справі № 400/1472/22 за період з 01.12.2019 року по 31.08.2022 року в сумі 169010,85 грн., у зв`язку із чим, звернувся до суду з позовом та просить зобов`язати відповідача здійснити виплати донарахованої пенсії за судовим рішенням у справі № 400/1472/22.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В частині першій статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про те, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм слідує, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

В свою чергу, згідно статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Колегія суддів звертає увагу, що вищезазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Колегія суддів звертає увагу, що у разі незгоди із бездіяльністю ГУПФУ в Миколаївській області щодо невиплати різниці між отриманою пенсією та донарахованою за рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 року у справі № 400/1472/22 за період з 01.12.2019 року по 31.08.2022 року в сумі 169010,85 грн., позивач може скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою про визнання такої бездіяльності протиправною відповідно до статті 383 КАС України, а не подавати новий адміністративний позов.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами відповідача, що вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність ГУПФУ в Миколаївській області щодо невиплати різниці між отриманою пенсією та донарахованою за рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 року у справі № 400/1472/22 за період з 01.12.2019 року по 31.08.2022 року в сумі 169010,85 грн., зобов`язання здійснити виплату донарахованої на підставі судового рішення пенсії в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У постанові від 22.03.2018 року у справі № П/9901/135/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що поняття «спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю, оскільки заявлений позов не підлягає розгляду в окремому судовому провадженні.

Що стосується посилань позивача та суду першої інстанції на те, що судовим рішенням у справі № 400/1472/22 в задоволенні вимог щодо виплати перерахованої пенсії відмовлено, як такої, що передчасно заявлена, тому, відсутні підстави для закриття провадження по справі, колегія суддів зазначає наступне.

Так, питання щодо наявності у позивача права на отримання пенсії з 01.12.2019 року виходячи з грошового забезпечення, визначеного у довідці ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» про розмір грошового забезпечення від 10.01.2022 року № 33/35-Г-01, вже вирішено у справі № 400/1472/22.

Суд у справі № 400/1472/22 вирішив заявлені позовні вимоги щодо перерахунку пенсії та виплати недонарахованої пенсії, та дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, з урахуванням виплачених сум, при цьому, посилаючись на те, що вимога позивача про здійснення виплати пенсії є похідною від вимоги про зобов`язання провести перерахунок пенсії та здійснення перерахунку матиме наслідком виплату відповідної суми різниці.

В свою чергу, позивач рішення суду першої інстанції в частині обраного судом способу захисту його прав та в частині відмови у задоволенні позову не оскаржив.

Таким чином, дії, рішення, а також і бездіяльність ГУПФУ в Миколаївській області, вчинені на виконання судового рішення у справі № 400/1472/22, мають бути оцінені в межах розгляду вказаної справи в порядку судового контролю за виконанням судового рішення.

За наведеного правового регулювання, колегія суддів вважає, що підстави для розгляду в окремому провадженні питання щодо строків виплати донарахованої пенсії на підставі судового рішення у справі № 400/1472/22 відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції у даній справі відповідають усталеній практиці Верховного Суду (зокрема, постанови від 30 вересня 2020 року у справі № 420/5365/19, від 15 листопада 2021 року у справі № 460/2950/19, від 16 грудня 2021 року у справі № 170/167/17, від 06 травня 2022 року у справі № 295/8422/16-а, від 18 травня 2022 року у справі № 480/2378/21, від 19 травня 2022 року у справі № 160/334/21, від 08 червня 2022 року у справі № 580/5143/21, від 21 липня 2022 року у справі № 320/1719/21, від 20 жовтня 2022 року у справі № 580/2491/21).

На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 238, 241, 243, 250, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 27.12.2022 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: О.А. Шевчук