Справа № 420/11156/22
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати одноразової грошової допомоги при звiльненні в розмiрi 25% мiсячного грошового забезпечення за повних 13 років календарної служби, без включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислено розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, та iндексації грошового забезпечення; зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільнені в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за повних 13 років календарної військової служби, з включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. №889, та індексації грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплаченої суми.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не згоден з розрахунком та сумою виплаченої індексації, вважає протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні за 12 повних календарних років, замість 13 повних календарних років вислуги, та без включення щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, у зв`язку з чим отримано занижений її розмір.

05.09.2022 року до суду від відповідача НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України надійшов відзив (вхід.№28007/22) в якому зазначено, що при нарахуванні одноразової грошової допомоги при звільненні відповідачем враховано показник вислуги років, без врахування періоду строкової служби 1 рік, оскільки з травня 1997 по жовтень 1998 року позивач проходив строкову військову службу, при звільненні отримав вихідну допомогу при звільненні. Останній день зарахування на службу листопад 2003 року. На день звільнення (з останнього зарахування) вислуга років складає 12 повних календарних років, а тому грошова допомога при звільненні виплачена за 12 років.

Ухвалою суду від 10.08.2022 року роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, у справі № 420/2696/22. В провадженні даної адміністративної справи № 420/2696/22 залишити позовні вимоги ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплати iндексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 18.04.2016 з встановленням базового мiсяця - січень жовтень 2014 року; зобов`язання НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України донарахувати та виплатити ОСОБА_1 iндексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 18.04.2016 року з врахуванням проведеної виплати з встановленням базового мiсяця - сiчень 2008 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/11156/22 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, з підтверджуючими доказами, та матеріалами, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, у тому числі: - належним чином засвідчені копії матеріалів особової справи військовослужбовця ОСОБА_1 ; розрахунок вислуги років ОСОБА_1 в календарному та пільговому обчисленні; відповідні докази на підтвердження нарахування та виплати/ не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звiльненні в розмiрi 25% мiсячного грошового забезпечення за повних 13 років календарної служби, без включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислено розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889.

Ухвалою суду від 26.10.2022 р. витребувано повторно від НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України: - належним чином засвідчені копії матеріалів особової справи військовослужбовця ОСОБА_1 ; розрахунок вислуги років ОСОБА_1 в календарному та пільговому обчисленні; відповідні докази на підтвердження нарахування та виплати/ не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звiльненні в розмiрi 25% мiсячного грошового забезпечення за повних 13 років календарної служби, без включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислено розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889. Зупинено провадження по справі № 420/11156/22 - до отримання витребуваних судом письмових доказів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 року поновлено провадження у справі №420/11156/22 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.
Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, відповідно до Витягу наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.04.2016 року №135-ос виключено зі списків особового складу прикордонного загону та всіх видів забезпечення прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » III категорії (тип Б), який звільнений у запас Збройних Сил України за статтею 26 частини 8 пункту 1 підпункту г абзацу 4, - 18 квітня 2016 року. Виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні за повних дванадцять календарних років служби. Вислуга років на 18 квітня 2016 року становить: календарна військова 13 р. 09 м. 25дн, пільгова військова 06 р. 02м. 11 дн, всього військова 20 р. 00 м. 06 дн.

Судом також з`ясовано, що ОСОБА_1 06 січня 2022року звернувся НОМЕР_3 прикордонного загону з відповідною заявою, у якій, у тому числі, просив: провести перерахунок та здійснити виплату належної ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із звільненням з військової служби за 13 повних календарних років з урахуванням всіх складових грошового забезпечення за останньою штатною посадою на день звільнення включення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 22 вересня 2010 року №889, до складу грошового забезпечення, з якого обчислено розмір одноразової грошової допомоги при звільнення, а також сум індексації.

Листом НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України від 18.01.2022 №11/К-04 розглянуто вищевказану заяву позивача від 06.01.2022 вх.№К-04, та повідомлено, що з травня 1997 по жовтень 1998 року ОСОБА_1 проходив строкову військову службу. При звільненні отримано грошову допомогу при звільненні. Останній день зарахування на службу листопад 2003 року. На день звільнення (з останнього зарахування) вислуга років складає 12 повних років. Повідомлено, що ОСОБА_1 не має 13 повних календарних років військової служби. Тому відсутні правові підстави для перерахування одноразової грошової допомоги при звільненні. Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 №73 «Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат. Підстави для нарахування щомісячної додаткової грошової винагороди до одноразової грошової допомоги при звільненні відсутні.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 14.01.2022 за №13, виданої ОСОБА_1 , встановлено, що одноразова грошова допомога при звільненні виплачена за 12 років у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби: 3657,50*25%*12 років = 10972,50 грн.

Вважаючи дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звiльненні в розмiрi 25% мiсячного грошового забезпечення за повних 13 років календарної служби, без включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислено розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, та iндексації грошового забезпечення, протиправними, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, є такими, що підлягають частковому задоволенню, з урахуванням наступного.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою вказаної статті Закону встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до абз. 2 частини другої статті 15 Закону № 2011-ХІІ, військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 Постанови КМУ № 889 від 22.09.2010 року «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», чинного на час спірних правовідносин, установлено, з-поміж іншого, щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, а саме особистою карткою грошового забезпечення позивача № 3051 за 2016 рік, що ОСОБА_1 виплачувалась щомісячна додаткова грошова допомога з 01.02.2016 р. по 29.02.2016 року 25%, з 01.03.2016 року 32%.

При цьому, як з`ясовано судом, додаткову грошову винагороду в зазначеному розмірі до складу грошового забезпечення, з якого обчислено одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби, позивачеві не включено.

Зокрема, відмова відповідача ґрунтується на положенні п. 8 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.02.2016 року № 73, чинного на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до якого винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.

Проте, судом відхиляються означені доводи відповідача, оскільки частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-ХІІ Міністру оборони України, керівникам центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівникам розвідувальних органів України надано законодавством повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом, не віднесено до його компетенції та може бути змінений лише законодавцем.

Отже, при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає саме Закон № 2011-ХІІ, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам зазначеного Закону.

Вказаний правовий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду викладеного у Постанові від 08.08.2019 року у справі № 802/955/17-а.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та не виплати одноразової грошової допомоги при звiльненні в розмiрi 25% мiсячного грошового забезпечення без включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислено розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889; зобов`язання НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільнені в розмірі 25% місячного грошового забезпечення з включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислено розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. №889, з врахуванням раніше виплаченої суми, є правомірними та підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги щодо включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислено розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Як зазначено судом вище, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання, встановлених Конституцією України, гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено Законом України Про індексацію грошових доходів населення, згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Відповідно до п. 38.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (чинної станом на день звільнення позивача зі служби та нарахування одноразової грошової допомоги), військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 цієї Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: звільненим з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення).

Отже, одноразова грошова допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення, на яке має право військовослужбовець на день звільнення, та відповідно розраховується станом на момент звільнення за останньою посадою, яку займав військовослужбовець.

При цьому, суд враховує, що індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому індексація є невід`ємною складовою частиною сум грошового забезпечення.

Також, враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, що забезпечує дотримання прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.05.2019 у справі №820/5285/17.

Таким чином, враховуючи наведене, індексація відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця та повинна включатися до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Відтак, зважаючи на вище окреслене, суд доходить висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та не виплати одноразової грошової допомоги при звiльненні в розмiрi 25% мiсячного грошового забезпечення без включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислено розмір одноразової грошової допомоги при звільненні iндексації грошового забезпечення; зобов`язання НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення, з включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації грошового забезпечення.

Стосовно зобов`язання НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільнені в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за повних 13 років календарної військової служби, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 2 частини другої статті 15 Закону № 2011-ХІІ, військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги (абз. 6 ч. 2, ст. 15 Закону № 2011-ХІІ).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 6 вказаної статті Закону, до видів військової служби відноситься у тому числі: строкова військова служба.

Так, відповідно до Висновку про перевірку та встановлення стажу для виплати процентної надбавки за вислугу років, наявного в матеріалах справи, судом встановлено, що з 21.05.1997 року по 23.10.1998 року ОСОБА_1 проходив строкову військову службу, що не заперечується відповідачем, та вказаний строк включено до календарної військової вислуги позивача.

При цьому, відповідач зазначив, що при звільненні враховувався показник вислуги років, без врахування періоду строкової служби - 1 рік, оскільки з травня 1997 по жовтень 1998 року позивач проходив строкову військову службу, при звільненні отримав вихідну допомогу при звільненні. Останній день зарахування на службу листопад 2003 року. На день звільнення (з останнього зарахування) - вислуга років складає 12 повних календарних років, а отже грошова допомога при звільненні виплачена за 12 років.

Так, строкова військова служба є видом військової служби та відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Таким чином, враховуючи, що календарна військова вислуга років позивача станом на 18 квітня 2016 року складала повних 12 років 04 місяця 23 дня, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно здійснено нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби саме за 12 повних календарних років служби, а отже в цій частині позовні вимоги не є обґрунтованими, та відповідно задоволенню не підлягають.

Відтак, враховуючи вищевикладене, та встановлені в ході судового розгляду справи фактичні обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, підлягають частковому задоволенню, шляхом визнання протиправними дій НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та не виплати одноразової грошової допомоги при звiльненні в розмiрi 25% мiсячного грошового забезпечення, без включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислено розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, та iндексації грошового забезпечення; зобов`язання НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільнені в розмірі 25% місячного грошового забезпечення з включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. №889, та індексації грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплаченої суми.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, підлягають задоволенню частково, з вищеокреслених підстав.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ВИРІШИВ:
1 Адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звiльненні в розмiрi 25% мiсячного грошового забезпечення без включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислено розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, та iндексації грошового забезпечення.

3. Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення, з включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. №889, та індексації грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплаченої суми.

4. У задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.