Справа № 761/1155/20
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2022-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/1155/20
Провадження № 2-а/761/21/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.М.,

при секретарі: Яницькій О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Коваленка Ігоря Васильовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

У січні 2020р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до інспектора поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Коваленка І.В., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1933041 від 03 січня 2020р.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його було притягнуто до відповідальності з недотриманням встановленого порядку, постанова прийнята з порушенням її прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 03 січня 2020р. о 13 год. 10 хв. позивач, керуючи транспортним засобом марки «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по Столичному шосе на 126 км в місті Києві, допустив перевищення швидкості руху в населеному пункті, більше ніж на 20 км/год., тобто рухалась зі швидкістю 89 км/год. (швидкість руху вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 №ТС001148, у якому час вчинення правопорушення визначено 13 год. 03 хв.), чим порушив вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП. Разом з тим, оскільки позивач не визнає вину у вчиненні вказаного порушення, зазначив, що не порушувала ПДР України та відповідачем не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, що мали значення для вирішення її в точній відповідності з законом, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав. Крім того, позивач акцентує увагу суду на тому, що застосування вимірювального приладу TruCam LTI 20/20 є таким, що не відповідає діючим нормативно-правововим актам.

Ухвалою від 20 січня 2020р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників.

12 березня 2020р. на адресу суду надійшов відзив на позов в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог, наполягаючи на тому, що постанова ЕАК №1933041 від 03 січня 2020р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена з дотриманням положень чинного законодавства України.

Ухвалою від 18 січня 2021р. здійснено перехід розгляду справи з спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників на спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) учасників.

Ухвалою від 17 травня 2022р. було залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку, позивач подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, решта учасників поважності причин неявки не повідомили.

Дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 03 січня 2020р. інспектор патрульної поліції УПП у м. Києві виніс відносно позивача постанову, якою притягнув останного до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 03 січня 2020р. о 13 год. 05 хв. позивач, керуючи транспортним засобом марки «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по Столичному шосе на 126 км. в місті Києві, допустив перевищення швидкості руху в населеному пункті, більше ніж на 20 км/год., а саме рухалась зі швидкістю 89 км/год. (швидкість руху вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 № ТС0001148), чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП.

Вимоги пункту 12.4 ПДР України встановлюють, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину…, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач в своєму адміністративному позові вказав, що ПДР України не порушував, рухався з дозволеною швидкістю. Крім того, зазначив, що оскільки відповідач не врахував її пояснення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та не надав жодного доказу на підтвердження факту вчинення нею адміністративного правопорушення, на її думку було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та не вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для вирішення її в точній відповідності із законом. Крім того, позивач акцентує увагу суду на тому, що застосування вимірювального приладу TruCam LTI 20/20 є таким, що не відповідає діючим нормативно-правововим актам, оскільки не був опломбований, а сертифікація вказаного приладу втратила свою юридичну силу.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

При цьому, згідно положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 р. №1395, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.

Крім того, згідно з ч.ч.3, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1933041 від 03 січня 2020р. винесена уповноваженою на те посадовою особою, а також за формою і змістом відповідає вимогам ст.ст. 255, 256, 283 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у межах розміру, передбаченого санкцією ч.1 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 03 січня 2020р. о 13 год. 05 хв. позивач, керуючи транспортним засобом марки «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по Столичному шосе на 126 км. в місті Києві, допустив перевищення швидкості руху в населеному пункті, більше ніж на 20 км/год., а саме рухалась зі швидкістю 89 км/год. (швидкість руху вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 № ТС0001148), чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП. Вказані обставини підтверджуються наданим відповідачем 1 відеозаписом та фотографіями з приладу TruCam LTI 20/20 № ТС001148, за допомогою якого здійснювалось вимірювання швидкості руху позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт порушення позивачем ПДР України мав місце у відповідності з постановою.

Разом з тим, судом не приймаються до уваги посилання сторони позивача на нібито відсутність пломбування на приладі TruCam LTI 20/20 № ТС0001148 та на втрату чинності його сертифікації, оскільки вказана обставина не підтверджується жодним належним та допустимим доказом. Ба більше вказані доводи спростовуються, наданими відповідачем 1, свідоцтвом про повірку зазначеного вимірювального №22-01/17474 від 27 листопада 2019р., чинне на момент здійснення вимірювання, сертифікатом №UA-МІ/1-2903-2012.

З огляду на викладене, враховуючи наявні в справі докази, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1933041 від 03 січня 2020р., винесена відносно позивача уповноваженою посадовою особою та відповідає вимогам закону, при цьому будь-яких неправомірних дій при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача судом не встановлено, а тому суд вважає, що адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Коваленка Ігоря Васильовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: