Справа № 420/13756/22
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

I. Зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (надалі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України з Одеської області про утримання надміру виплачених сум пенсій від 11.01.2016 року № 338, відносно ОСОБА_1 .

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 утримані пенсійні виплати, які утримано на виконання рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області про утримання надміру виплачених сум пенсій від 11.01.2016 року № 338.

II. Позиція сторін

На обґрунтування вказаних вимог позивачка зазначає, що з 29.10.2003 р. вона перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1058-ГУ). У серні 2022 р. на адвокатський запит від ГУ ПФУ в Одеській області було отримано копію пенсійної справи ОСОБА_1 та довідку про суми виплаченої їй пенсії у період з 01.01.2021 р. по 01.08.2022 р. Разом з тим, позивачці, стало відомо про рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 11.01.2016 року № 338 щодо утримання надміру виплачених сум пенсій (далі - рішення від 11.01.2016 р. № 338). Позивачка вважає, що дане рішення відповідача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а суми, що були відраховані із її пенсії на підставі цього рішення, підлягають поверненню їй в повному обсязі. Зокрема, позивачка вказує, що відповідно ст.103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. №1788-ХІІ відповідальність може бути покладена на громадянина виключно внаслідок зловживання з боку пенсіонера, яке може полягати, зокрема, в поданні ним документів з явно неправильними відомостями. Тобто, умовою є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії. Проте, Відповідачем у спірному рішенні не вказано обґрунтованих обставин щодо фактів зловживання з боку саме ОСОБА_1 , які стали підставою для неправомірної виплати пенсії. Приймаючи спірне рішення Відповідач по- перше: не встановив належного суб`єкта відносно якого, в даному випадку, можливо б було застосувати відповідні негативні наслідки у вигляді стягнення виплаченої надміру суми пенсії, оскільки у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником - обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на нього. По-друге, матеріали пенсійної справи не містять будь-яких доказів на підтвердження вчинення саме Позивачем зловживань (недобросовісності), що призвели до безпідставної виплати йому сум пенсії, а відтак у відповідача були відсутні підстави для утримання саме з позивача надміру виплачених сум пенсій. По-третє: слід звернути увагу, що в архівній довідці від 27.10.2015р. № 3301-11.1-33, на підставі якій Відповідачем в підсумку було винесено оскаржуване рішення від 11.01.2016 р. № 338, зазначено, що у відомостях нарахування заробітної плати працівникам ПП «Планета» за 1995р., прізвище « ОСОБА_2 » - не значиться. Вищезазначене лише свідчить про те, що перевірку даних відносно нарахованої ОСОБА_1 заробітної плати за час роботи в ПП «Планета», за 1995 рік було здійснено за неправильними ініціалами: «В.Ф.», тобто фактично не по відношенню до Позивача, що в свою чергу ставить під сумнів правильність вищевказаної довідки та відповідно і результатів перевірки. Крім того, позивачка звертає увагу на приписи ст. 1215 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті пенсії, якщо їх виплата була проведена добровільно, за відсутності рахункової помилки і недобросовісності з боку набувача.

27.10.2022 р. відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову, оскільки Головне управління діяло в порядку передбаченому законодавством. Так, 01.12.2003 р. при призначенні позивачці пенсії за віком була врахована довідка про заробітну плату від 01.12.2003 № 16, видана ПП «Планета» за періоди з 01.01.1992 по 31.12.1996 та з 01.07.2003 по 31.12.2003. З 29.10.2003. Проте, актом перевірки, проведеної у Департаменті архівної справи та діловодства від 05.11.2015 № 1121 було встановлено, що відомості про заробітну плату ОСОБА_1 за 1995 рік відсутні, у зв`язку з чим надана нова довідка про заробітну плату від 27.10.2015 № 3301-11.1-33, внаслідок чого було прийнято рішення про переплату пенсії № 338 від 11.01.2016 р. з 01.01.2004 по 31.12.2015 в сумі 129 826, 23 грн., яка підлягала обов`язковому поверненню позивачкою, як набута без достатньої правової підстави. В період з 01.02.2016 по 30.09.2018 з позивачки стягувалося щомісячно по 20 % від суми пенсії, що склало 9 817, 60 грн, отже на даний час сума переплати складає 120 008, 63 грн. Відповідач вважає, що в даній ситуації наявний факт не добросовісної поведінки позивачки/пенсіонерка, оскільки нею для обрахунку пенсії надано фіктивний документ (довідку), оскільки при перевірці було виявлено відсутність період зазначено в довідці у матеріалах первинних документів. Отже, не має законних підстав для нарахування та виплати ОСОБА_1 утриманих сум пенсії відповідно до рішення Головного управління № 338 від 11.01.2016 р.

02.11.2022 року позивачкою подана відповідь на відзив, в якій не погоджується з викладеною у відзиві правовою позицію відповідача, вважає її такою що суперечить чинному законодавству та усталеній практиці Верховного Суду у подібних правовідносинах та фактичним обставинам справи. Так, позивачка не погоджується позицією відповідача стосовно надання нею фіктивних документів, оскільки у довідці Департаменту архівної справи та діловодства від 27.10.2015р. № 3301-11.1-33 відсутні дані нарахування заробітної плати за 1995 рік відносно « ОСОБА_2 », оскільки єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Відсутність на підприємстві первинних документів, на підставі яких можна встановити повноту та достовірність нарахування заробітної плати, потребує застосування окремого механізму визначення розміру заробітної плати, спрямованого на захист прав особи, яка з незалежних від неї причин не може підтвердити розмір своєї заробітної плати для обчислення пенсії. Натомість, матеріали пенсійної справи містять Акт перевірки правильності виданих довідок про заробітну плату, які направлялись в управління ПФУ для оформлення пенсій, відповідно до якого, головним спеціалістом УПФУ в Приморському районі м. Одеси було перевірено дані вищезазначеної довідки про заробітну плату №16 від 01.12.2003р., відносно ОСОБА_1 та встановлено відсутність будь-яких порушень. Тобто довідка повністю відповідала первинним документам (в т.ч. за 1995 рік). Слід зауважити, що Позивачкою разом із заявою про призначення пенсії було надано довідку про заробіток при обчисленні пенсії № 16 та від 01.12.2003р, видану ПП «Планета», яка містила зокрема інформацію про те, що вона видана на підставі особових рахунків за 1992-2003 роки. Таким чином вважає, що право Позивача на встановлені законом гарантії не можуть бути поставлені в залежність від виконання обов`язків особи, на яку законом покладено відповідальність за ведення або зберігання документації підприємства, в тому числі первинних чи інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату тим підприємством, де працювала особа.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 03.10.2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 12.10.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Цією ухвалою зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області разом з відзивом на позовну заяву надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1

31.10.2022 р. ГУ ПФУ в Одеській області на виконання вказаної ухвали надано належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. ( ст. 258 КАС України).

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. ( частина 6 ст. 120 КАС України).

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці судове рішення складено та підписано у перший після її закінчення робочий день.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Головному управління Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" ( далі - Закон № 1058-ГУ) з 29.10.2003 року.

29.10.2003 р. при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області була врахована надана нею довідка ПП «Планета» від 01.12.2003 №16 про заробіток для обчислення пенсії за період роботи у ПП «Планета» з 01.01.1992 по 31.12.1996 та з 01.07.2003 по 31.12.2003 ( а.с. 54 зворотній бік, 56).

27.10.2015 р. Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради надана ОСОБА_1 довідка № 3301-11.1-33 про те, що вона працювала в ПП «Планета» та її заробітна плата значиться тільки за періоди з 1992 по 1994, 1996 роки. При цьому, у відомостях нарахування заробітної плати працівникам за 1995 рік прізвище « ОСОБА_1 » не значиться ( а.с. 65 зворотній бік).

05.11.2015 року Управлінням ПФУ у Малиновському районі м. Одеси складно довідку № 1121 про результати перевірки обґрунтованості видачі довідки про призначення (перерахунку) пенсії шляхом ознайомлення з архівними документами, згідно якої шляхом ознайомлення з архівними документами у Департаменті архівної справи та діловодства проведено перевірку обґрунтованості видачі довідки для призначення пенсії № 3301-11.1-33 від 27.10.2015 р. про заробітну плату ОСОБА_1 , яка працювала на ПП «Планета» за період з 1992-1996 роки, під час якої на підставі відомостей по нарахуванню заробітної плати встановлено, що за даними архівної довідки про заробітну плату відхилення відсутні, дані за 1995 рік у Департаменті архівної справи та діловодства відсутні. ( а.с. 63 зворотній бік, 65).

11.01.2016 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області ухвалено рішення № 338 про утримання надміру виплачених сум пенсій, яким встановлено за період з 01.01.2004 по 31.12.2015 переплату в сумі 129 826, 23 грн. у зв`язку з наданням фіктивних документів, яка відповідно до частини першої статі 50 Закону України « Про обов`язкове державне пенсійне страхування» може бути повернута пенсіонером добровільно. У разі ненадходження від пенсіонера коштів протягом місяця з дня його повідомлення про прийняття цього рішення утримувати переплату з розмірі 20% пенсії щомісячно, починаючи з 01 лютого 2016 року до повного погашення. ( а.с. 66).

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, а свої права порушеними, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та з метою визначення принципів, засад і механізмів функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел ухвалено Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), яким визначено

- пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом ( стаття 1 Закону № 1058-IV);

- для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. (абзац 1 частини 1 ст. 40 Закону № 1058-IV);

- призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.( частина перша статі 44 Закону № 1058-IV);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. ( частина 3 статті 44 Закону №1058-IV)

- суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. ( стаття 50 Закону №1058-IV)

Відповідно до Конституції України з метою надання гарантії всім непрацездатним громадянам України права на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки ухвалено Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), яким визначено

- громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. ( стаття 1 Закону №1788-XII)

- органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. (стаття 101 Закону №1788-XII)

- суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав. В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менш як 50 процентів належної пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. ( стаття 103 Закону №1788-XII).

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 за № 374/7695 (далі - Порядок №6-4), яким передбачено

- у цьому Порядку нижченаведені терміни вживаються в таких значеннях: переплата пенсії - це сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.( абзац другий пункту 2 Порядку № 6-4);

- суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1). ( пункт 3 Порядку № 6-4 );

Згідно зі статтею 1215 Цивільного кодексу України не підлягають поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

VI. Оцінка суду

Зі змісту зазначених норм діючого законодавства вбачаються дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера - обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником - обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на цього страхувальника.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 03.10.2019 р. по справі № 487/3380/16-а, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, повинен достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку з поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

При цьому, обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 р. по справі № 340/624/16-а.

Крім того, за приписами ст. 1215 ЦК України, які підлягають застосуванню до даних спірних правовідносин, безпідставно набуті пенсійні виплати підлягають поверненню тільки у тому випадку, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, або у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, а тому зазначені у ст. 1215 ЦК України виплати підлягають поверненню тільки у разі наявності цих фактів.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 487/3380/16-а та від 11.02.2020 у справі № 761/41107/16-а.

Як установлено судом, підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення є встановленні розбіжності між даними довідки від 01.12.2003 № 16 про заробіток ОСОБА_1 для обчислення її пенсії, виданої ПП Планета, та даними довідки від 27.10.2015 р. № 3301-11.1-33, виданої Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради в частині заробітної плати ОСОБА_1 за періоди з 1992 по 1996 р., зокрема, дані про заробітну плату ОСОБА_1 за 1995 рік у Департаменті архівної справи та діловодства відсутні.

Проте, суд зауважує, що вищевказані довідки, у т.ч. довідка від 01.12.2003 № 16, яка за твердженням відповідача містить недостовірні відомості про розмір заробітної плати ОСОБА_1 , виготовлена не позивачкою, а ПП Планета.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 101 Закону № 1788-ХІІ підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відтак, суд вважає, що пенсіонер не може нести відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, у тому числі довідок про заробітну плату, які видаються підприємством на виконання його повноважень, а тому на пенсіонера може бути покладений обов`язок про повернення надміру виплаченої пенсії лише у випадку встановлення і доведення об`єктивними даними зловживань з його боку, тобто наявність об`єктивно встановленої вини в наданні недостовірних даних.

Верховний Суд, зокрема у постановах від 13.02.2020 у справі № 607/14668/16-а, від 27.03.2020 у справі № 607/4451/16-а, зазначив наступне: «Відповідно до п. 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; 3) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 6), копія якої зберігається у пенсійній справі. Відтак, саме на відповідача було покладено обов`язок, при призначенні пенсії позивачу, щодо здійснення перевірки допустимості документів, поданих разом із заявою для призначення пенсії, та обґрунтованість видачі таких з метою забезпечення не лише реалізації права особи на призначення та отримання пенсії, а й контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду.»

Як встановлено судом, разом із заявою про призначення пенсії позивачкою було надано довідку про заробіток при обчисленні пенсії № 16 та від 01.12.2003р, видану ПП «Планета», яка містила зокрема інформацію про розмір її заробітної плати, що була отримана нею до 30 червня 2000 року, а саме за період з 1992 по 1996 рік. При цьому, матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 містять акт перевірки правильності виданих довідок про заробітну плату, які направлялись в управління ПФУ для оформлення пенсій, складений головним спеціалістом УПФУ в Приморському районі м. Одеси, яким за результатами перевірки відомостей по нарахуванню ОСОБА_1 заробітної плати, особистих карток ф Т2 у довідці про заробітну плату № 16 від 01.12.2003 р. за період 1992-1996 роки порушень не встановлено. ( а.с. 58 зворотній бік, 59)

Тобто, при призначенні пенсії позивачці у 2003 році, пенсійним органом було здійснено перевірку допустимості документів, поданих разом із заявою для призначення пенсії, та обґрунтованість видачі таких, за результатами якої порушень не встановлено.

Натомість, під час розгляду даної справи відповідачем вказане не спростовано.

Відтак, будь-яких доказів про зловживання з боку позивачки або подання нею недостовірних відомостей при зверненні з заявою про призначення пенсії відповідачем не надано. Крім того, факти зловживання пенсіонером не наведені і в оскаржуваному рішенні.

Оскільки у справі, яка розглядається, не було встановлено обставин, за яких допускається стягнення відповідачем з пенсіонера зайво виплачених сум пенсій, як от не надано доказів про вчинення саме ОСОБА_1 зловживань (недобросовісності), що призвели до безпідставної виплати їй сум пенсії, то у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваного рішення про утримання з позивачки надміру виплачених сум пенсій, а тому рішення ГУ ПФУ в Одеській області № 338 від 11.01.2016 р. "Про утримання надміру виплачених сум пенсій" є протиправним та підлягає скасуванню.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Одеській області № 338 від 11.01.2016 р. "Про утримання надміру виплачених сум пенсій", то задля належного способу захисту позивача задоволенню підлягають позовні вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області виплатити ОСОБА_1 пенсійні виплати, які утримано на виконання рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області про утримання надміру виплачених сум пенсій від 11.01.2016 року № 338.

VII. Висновок суду

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

VIIІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції № 6217-5564-1428-0998 від 07.10.2022 позивачкою сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі суми 992,40 гривень.

Отже, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у розмірі суми 992,40 гривень.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна 83, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України з Одеської області про утримання надміру виплачених сум пенсій від 11.01.2016 року № 338, відносно ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 пенсійні виплати, які утримано на виконання рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області про утримання надміру виплачених сум пенсій від 11.01.2016 року № 338.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 ( дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна