Справа № 620/6336/22
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6336/22 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В., Черпіцької Л.Т.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Приватного підприємства «Котон Трейд» на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Котон Трейд» до Чернігівської митниці Державної митної служби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року позивач, Приватне підприємство «Котон Трейд», звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA102000/2022/000034/2 від 11.07.2022 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102020/2022/000068.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року позовну заяву Приватного підприємства «Котон Трейд» повернуто позивачу.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує, що судом першої інстанції було милково обраховано судовий збір за подання позовної заяви

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Котон Трейд» на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Котон Трейд» до Чернігівської митниці Державної митної служби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2022 року Приватне підприємство «Котон Трейд» звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду із позовом до Чернігівської митниці Державної митної служби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року позовну заяву залишено без руху та визначено протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху необхідність усунути недоліки позовної заяви шляхом доплати судового збору у сумі 21544,00 грн. та подання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у встановленому порядку і належному розмірі

26 вересня 2022 року до Чернігівського окружного адміністративного суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій представник позивача обгрунтував та вказав, що сума судового збору за подання позову становить саме 3266 грн., як і було сплачено позивачем.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року позовну заяву Приватного підприємства «Котон Трейд» повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ухвалу суду отримав 21.09.2022, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, однак її вимоги не виконав, проте направив заяву, в якій зазначив, що вірно визначив суму судового збору.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Процесуальне законодавство встановлює вимоги до змісту позовної заяви. Такі вимоги визначені статтею 160 КАС України.

Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

В позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

За правилами, встановленими частиною третьою статті161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону..

Згідно із статтею 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (пункт 1 частини четвертої статті 169 КАС України).

Зміст наведених норм дає підстави дійти висновку, що залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання. Недоліки можуть стосуватися як позовної заяви (змісту та форми), так і порядку подання.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року позовну заяву залишено без руху та визначено протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху необхідність усунути недоліки позовної заяви шляхом доплати судового збору у сумі 21544,00 грн. та подання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у встановленому порядку і належному розмірі.

У вказаній вище ухвалі суд першої інстанції вказав, що за подання юридичною особою до суду адміністративного позову, який містить вимогу майнового характеру на суму різниці обов`язкових митних платежів 5282440,13 грн, ставка судового збору становить 24810,00 грн.

Отже, позивачу за подання до суду даного адміністративного позову, який містить вимогу майнового характеру, необхідно сплатити судовий збір у сумі 24810,00 грн.

Поряд з цим, у ході ознайомлення із позовною заявою та доданими до неї документами суддею першої інстанції виявлено, що до позовної заяви позивачем додано квитанцію від 25.07.2022 про сплату судового збору на 2481,00 грн та квитанція від 07.09.2022 на суму 785,00 грн.

За таких обставин Приватному підприємству «Котон Трейд» необхідно доплатити судовий збір у сумі 21544,00 грн (реквізити для сплати судового збору з 01.01.2022: рахунок UА4025739, отримувач - ГУК у Чернігівській області/тгм.Чернігів/22030101, код ЄДРПОУ - 37972475, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)) та подати до суду оригінал документу про сплату судового збору у встановленому порядку і належному розмірі.

З таким висновком апеляційний суд не може погодитись з огляду на наступне.

Окремі рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для зміни майнового стану фізичної чи юридичної особи. Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно і вимоги до суду щодо оскарження такого рішення спрямовані на захист порушеного права в публічно-правових відносинах саме з метою збереження належного особі майна.

Оскільки безпосереднім наслідком винесення рішення про коригування митної вартості є зміна складу майна позивача, вимоги про скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень, є майновими.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22 січня 2019 року (справа №804/1760/16), від 26 березня 2019 року (справа №820/3356/16).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI).

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI (у редакції, чинній на день подання позову до суду) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становить: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України від 02.12.2021 №1928-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 01 січня 2022 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2481,00 грн.

Виходячи з наведеного, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду з вимогами майнового характеру, важливе значення має встановлення розміру ціни позову. Неправильне визначення ціни позову може призвести до необґрунтованого відкриття провадження у справі або, навпаки, до необґрунтованого повернення поданої заяви/скарги.

Звертаючись до положень Митного кодексу України при визначенні ціни позову у справах щодо оскарження рішень про коригування митної вартості товарів, слід враховувати наступне.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).

Стаття 50 МК України визначає цілі використання відомостей про митну вартість товарів, а саме для:

1) нарахування митних платежів;

2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України;

3) ведення митної статистики;

4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до частини першої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Одним із обов`язків декларанта у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, є сплата митних платежів або забезпечення їх сплати відповідно до розділу X цього Кодексу (підпункт 4 частини першої статті 266 МК України).

Пунктом 1 частини першої статті 279 МК України встановлено, що базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є, зокрема для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів.

Відповідно до підпункту «в» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.

Базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів (частина перша пункту 190.1 статті 190 МК України).

З аналізу наведених правових норм слідує, що митна вартість товару для декларанта є базою оподаткування податком на додану вартість та митними платежами. При цьому на митні органи, з метою виконання та досягнення митних цілей, покладено функціональні обов`язки з контролю за правильністю визначення платником митної вартості товарів. Якщо за наслідками такого контролю встановлено, що митна вартість визначена не правильно, орган доходів і зборів приймає рішення про коригування митної вартості, внаслідок прийняття якого пропорційно змінюється і розмір належних до сплати митних платежів та податку на додану вартість.

Таким чином, сама по собі визначена у рішенні контролюючого органу митна вартість товару безпосередньо не впливає на майновий стан декларанта. Майновий інтерес для нього складає той розмір митних платежів та інших податків, який він має доплатити порівняно з розміром таких платежів, визначених на підставі заявленої ним митної вартості товарів при декларуванні. Обсяг грошового (вартісного) виразу зміни складу майна позивача у цих спорах співпадає з сумою різниці митних платежів та інших податків, яку він має доплатити.

Колегія суддів наголошує, що Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 16 березня 2020 року у справі №1.380.2019.001962 сформулювала правовий висновок, що при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

З матеріалів справи вбачається, що Приватним підприємством «Котон Трейд» було задекларовано за МД UA102020/2022/002322 тканину за вартістю 2 263 215, 55 (р. 47), при цьому, позивачем було сплачено наступні митні збори та платежі: мито - 1%, що становить 22 632,16 грн.; ПДВ - 20%, що становить 457 169,54 грн. (р. 47 МД UA102020/2022/002322).

В подальшому, з огляду на винесення Митницею оскаржуваного у цій справі рішення, позивачем подано МД UA102020/2022/002335 з метою випуску товару у вільний обіг, за цією декларацією вартість товару було скориговано до визначених Митницею 3 290 123,07 грн, позивачем було сплачено наступні митні збори та платежі: мито - 1%, що становить 32 901,23 грн.; ПДВ - 20%, що становить 664 604,86 грн. (р. 47 МД UA102020/2022/002335).

Таким чином, за скоригованою Митницею вартістю позивачем сплачено 697 506,09 грн. (32 901,23 грн. + 664 604,86 грн.) митних платежів, в той час як за первинно визначеною позивачем митною вартістю товару позивачем сплачено 479 801,70 грн. (22 632,16 грн. + 457 169,54 грн.).

Таким чином, різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні, становить 217 704,39 грн. (697 506,09 грн. - 479 801,70 грн.).

Аналогічна сума різниці митних платежів підтверджується і даними р. 47 МД UA102020/2022/002335, яка подана з метою випуску товару у вільний обіг за скоригованою вартістю (10 269,07 грн. + 207435,32 грн.).

Враховуючи наведене вище, колегія суддів зазначає, що саме сума 217 704,39 грн., яка складає різницю митних платежів, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митною вартістю, розрахованою митним органом в оскаржуваному рішенні, є ціною позову, з якої має бути обрахований належний до сплати судовий збір, в тому числі і за подання апеляційної скарги, на що правильно посилався скаржник.

Належною сумою судового збору, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви є 3 265,57 грн. (217 704,39 грн. * 1,5%).

З матеріалів справи вбачається, що саме сума у розмірі 3 266 грн. була сплачена позивачем за подання позовної заяви відповідно до платіжних доручень (а.с.7 на звороті, 8).

За таких обставин, у суду першої інстанції були відсутні визначені законом підстави для залишення позовної заяви без руху тав подальшому, повернення позову з підстав сплати судового збору не у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для повернення позовної заяви Приватного підприємства «Котон Трейд» до Чернігівської митниці Державної митної служби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог частини першої статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст. 243, 315, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Котон Трейд» на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року - задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року - скасувати та направити справу до Чернігівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

Л.Т. Черпіцька