Справа № 360/3028/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року справа №360/3028/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Казначєєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року у справі № 360/3028/21 (головуючий суддя І інстанції Басова Н.М.), складене в повному обсязі 18 серпня 2021 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області про визнання неправомірними дій, протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області про:

- визнання дій Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про відмову у виплаті пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» протиправними;

-зобов`язання Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області поновити позивачу виплату пенсії за віком, відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» з 01.05.2021 у розмірі 60 % від суми заробітку, зазначеного у двох довідках Луганської митниці ДФС від 23 вересня 2018 року № 38 про складові її заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років в сумі 9600,0 гривень) та № 39 про складові заробітної плати (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) (сума 214675,21 грн) (а.с.72-80).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області 69 від 23.04.2021, яким у зв`язку з уточненням даних ЕПС, з 01.05.2021 здійснено перерахунок пенсії позивачу. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 01.05.2021 нарахування та виплату пенсії позивачу, призначеної відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII "Про державну службу", у розмірі 60 відсотків суми її заробітної плати, зазначеної у довідках від 24.09.2018 Луганської митниці ДФС №38 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №39 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), з урахуванням сплачених сум. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Луганській області подало апеляційну скаргу та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначило, що фактично позовні вимоги спрямовані на спонукання відповідача щодо виконання судових рішень по іншим справам між позивачем та відповідачем, тому повинні вирішуватись при виконанні судових рішень.

Також зазначило, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині зобов`язання поновити виплату пенсії, втрутився в дискреційні повноваження відповідача.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.13-17,18).

24.09.2018 позивач звернулась до Старобільського ОУПФУ Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" надавши довідку про складові заробітної сплати для призначення пенсії №№ 38,39 від 24.09.2018 видані Луганською митницею ДФС (а.с.19,20,101,102).

Відповідно до довідки № 38 від 24.09.2018 заробітна плата позивача становить 9600,00 грн, з яких посадовий оклад 6000,00 грн, надбавка за спеціальне звання - 600,00 грн, надбавка за вислугу років (50%) (за стаж державної служби 22 роки) - 3000,00 грн (а.с.10).

Луганською митницею ДФС видано довідку №39 від 24.09.2018 для призначення згідно з пунктами 10, 1 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" про те, що надбавки, премії та інші виплати за період з 01 травня 2016 року по 31 серпня 2018 року (а.с.109-110).

Рішенням Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 04.10.2018 у призначенні пенсії позивачу відмовлено.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 у справі №360/4082/18 позов ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними, скасування рішення від 04.10.2018 та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 04 жовтня 2018 року № б/н про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов`язано Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву позивача від 24 вересня 2018 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.29-37).

За результатами повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії рішенням Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 06.03.2019 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про держану службу».

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 у справі №360/1787/19 визнано протиправним та скасовано рішення Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 06 березня 2019 року № б/н про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу"; зобов`язано Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області призначити позивачу пенсію, як державному службовцю на підставі ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби період роботи з 01.04.1997 по 24.09.2018 в державних митних органах (а.с.38-46).

Додатковим рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 у справі №360/1787/19 доповнено абзац третій резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 у справі № 360/1787/19 словами щодо дати призначення пенсії позивачу з 24.09.2018 та вважати викладеним в такій редакції: «Зобов`язати Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області призначити ОСОБА_1 пенсію, як державному службовцю на підставі ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ з 24.09.2018, зарахувавши до стажу державної служби період роботи з 01.04.1997 по 24.09.2018 в державних митних органах» (а.с.47-50).

При розрахунку розміру пенсії відповідачем не була врахована надбавка за спеціальне звання, яка є складовою заробітної плати працівників митних органів, з якої сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.03.2020 у справі №360/912/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зобов`язано Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області перерахувати позивачу пенсію на підставі статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ з 24.09.2018 з урахуванням надбавки за спеціальне звання. В іншій частині вимог відмовлено (а.с.51-60).

З даних КП «ДСС» вбачається, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2020 апеляційну скаргу Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у справі № 360/912/20 - залишено без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у справі № 360/912/20 - залишено без змін.

Сторонами не заперечується, що з 01.03.2020 позивач переведена на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як продовжувала працювати на державній службі.

08.02.2021 позивач звільнена з посади за власним бажанням відповідно до частини третьої статті 86 Закону України «Про держану службу», статті 38 КЗпП України (а.с.19-28).

09.02.2021 позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку зі звільненням, у зв`язку з чим ОСОБА_1 переведена на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с.129,138).

Однак, рішенням 69 від 23.04.2021 у зв`язку з уточненням даних ЕПС з 01.05.2021 здійснено перерахунок пенсії позивачу та, для обчислення розміру пенсії середньомісячна заробітна плата визначена відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та врахована за період з 01.07.2000 по 30.09.2018 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (а.с.139).

З цього приводу за заявою позивача від 20.05.2021 відповідач 31.05.2021 надав відповідні роз`яснення (а.с.64,65).

Спірним питанням даної справи є правомірність дій управління щодо неврахування при розрахунку сум пенсії сум заробітної плати позивача відповідно до довідок роботодавця.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушене право позивача на отримання належного їй розміру пенсійних виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина.

Призначення пенсії позивача регулюється статтею 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», якою закріплено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Кабінетом Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 була прийнята постанова «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» відповідно до якої затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, а також визначено, що з 1 жовтня 2017 р. пенсії, призначені після набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (крім пенсій осіб з інвалідністю I і II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII "Про державну службу", у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу", а також на посадах та на умовах, передбачених Законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", виплачуються в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Після звільнення з роботи виплата пенсії, призначеної відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII "Про державну службу", поновлюється.

При цьому пунктами 4 та 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Отже, вказаними вище нормами Закону України та Постанови Кабінету Міністрів України чітко визначено порядок призначення пенсії державному службовцю, розмір його пенсії, документи, які приймаються для визначення пенсії, та розмір виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії.

Таким чином, після звільнення з роботи виплата пенсії позивачу, призначеної відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII "Про державну службу", поновлюється, а її розмір повинен відповідати 60 відсотків суми її заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Документами для обрахунку розміру пенсії є довідки від 24.09.2018 Луганської митниці ДФС №38 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №39 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією).

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що, прийнявши рішення 69 від 23.04.2021 у зв`язку з уточненням даних ЕПС, яким з 01.05.2021 здійснено перерахунок пенсії позивачу та для обчислення розміру пенсії середньомісячна заробітна плата визначена відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та врахована за період з 01.07.2000 по 30.09.2018 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, відповідач порушив вимоги статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII та пункти 4 та 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622.

Також колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо застосування до спірних правовідносин вихід за межі позовних вимог відповідно до статті 9 КАС України, визнання протиправним та скасування рішення відповідача.

Відновленням порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити з 01.05.2021 нарахування та виплату пенсії позивача, призначеної відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII "Про державну службу", у розмірі 60 відсотків суми її заробітної плати, зазначеної у довідках від 24.09.2018 Луганської митниці ДФС №38 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №39 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), з урахуванням сплачених сум.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що спірні правовідносини виникли між сторонами щодо порядку виконання інших рішень судів, колегія суддів вважає їх неприйнятними, оскільки в обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що рішення судів у інших справах (№№360/1787/19 та 360/912/20) не містять зобов`язань відповідача здійснити розрахунок/перерахунок пенсії позивача на підставі довідок роботодавця, тобто фактично сам визнає, що правовідносини не є тотожними.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року у справі № 360/3028/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2022 року.

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко

Е.Г. Казначєєв