Справа № 520/3999/21
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 р.Справа № 520/3999/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Кролівець П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2022, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 01.02.22 по справі №520/3999/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із заявою в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справі №520/3999/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ у Харківській обл., відповідач), в якій просив:

-зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській обл. виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 по справі №520/3999/21 у повному обсязі, шляхом проведення виплати ОСОБА_1 перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 30.06.2021 в сумі 106251,42 грн. та компенсації за несвоєчасну виплату цієї суми пенсії за цей період в розмірі 26078,87 грн. в найближчий виплатний період - протягом лютого 2022 року;

-встановити відповідачу строк для подання до суду звіту про повне виконання ним рішення суду до 05.03.2022.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2022 заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити постанову, якою задовольнити заяву у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що строк для звернення позивача в порядку ст. 382 КАС України до суду з питань забезпечення ним судового контролю нормами цієї статті не встановлено.

Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлялись судом належним чином.

Позивач в апеляційній скарзі просив розглянути її без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

08.04.2021 рішенням суду визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській обл., які полягають у зменшенні розміру щомісячної пенсії ОСОБА_1 з 90% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції під час її перерахунку з 01.01.2016 та бездіяльність з невиплати йому вже перерахованої суми пенсії за 2016-2017 роки; зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській обл. перерахувати та виплачувати з 01.01.2016 пенсію ОСОБА_1 у розмірі 90% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції, а також здійснити виплату йому суми всієї перерахованої пенсії за весь період з 01.01.2016 по дату перерахунку пенсії разом з виплатою компенсації за несвоєчасну виплату всіх сум несвоєчасно виплаченої йому пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" у найближчий виплатний період однією сумою та без відстрочення такої виплати будь-якими строками та без використання при такій виплаті будь-яких постанов Кабінету Міністрів України чи інших нормативно-правових актів, які надають ГУ ПФУ в Харківській області можливість для відстрочення чи розстрочення таких виплат.

ОСОБА_1 вважаючи, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 у справі №520/3999/21 ГУ ПФУ у Харківській обл. не виконує, звернувся до суду із заявою, в порядку ст. 382 КАС України, щодо встановлення судового контролю за його виконанням.

Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви суд першої інстанції виходив з того, що позивач 01.12.2021 вже звертався до суду з аналогічною заявою і ухвалою суду від 08.12.2021 йому в задоволенні цієї заяви було відмовлено, тому вбачається зловживання заявником своїми процесуальними правами, у зв`язку з цим підстави для встановлення судового контролю відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 КАС України.

Частиною 1 ст. 382 КАС України унормовано що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 20.06.2018 по справі №800/592/17 визначилась, що клопотання про встановлення судового контролю може бути подане й задоволене судом вже після ухвалення рішення у справі.

Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу.

Одночасно, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.

Як встановлено судовим розглядом ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі №520/3999/21 позивач вже звертався до суду аналогічною заявою і ухвалою суду від 08.12.2021 йому в задоволенні цієї заяви було відмовлено.

Дане судове рішення вступило в законну силу. Позивачем в апеляційному порядку не оскаржувалося.

Враховуючи те, що позивач у своїй заяві від 21.01.2022 про встановлення судового контролю, щодо виконання судового рішення від 08.04.2021 по даній справі у вигляді встановлення строку для подання звіту по повне виконання рішення суду, зазначив аналогічні обставини та обґрунтування, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції.

Посилання апелянта на практику Верховного Суду колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вона стосується інших обставин по справі.

Доводи апелянта колегія суддів відхиляє та визнає їх такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 по справі №520/3999/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 26.12.2022