Справа № 200/2112/22
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року Справа№200/2112/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про скасування рішення від 06.01.2022 № 03 та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про скасування рішення від 06.01.2022 № 03 та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 03 січня 2022 року він звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії. Разом з тим, відповідач прийняв рішення від 06.01.2022 № 03 про відмову у призначенні пенсії. Крім того, пенсійний орган при розгляді заяви позивача не врахував до пільгового стажу періоди роботи з 30.08.1994 по 01.02.1995, з 22.03.2004 по 13.10.2004, з 14.10.2004 по 08.02.2007, з 08.02.2007 по 01.07.2008. На переконання позивача підтвердженням того, що у спірні періоди він працював на посадах, що визначені Списком № 1, є записи у його трудовій книжці, а тому відповідачем протиправно не враховані вказані періоди до його пільгового стажу.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 просить суд:

скасувати рішення відповідача від 06.01.2022 № 03 про відмову у призначенні пенсії;

зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , прийнявши до уваги пільговий стаж за періоди з 30.08.1994 по 01.02.1995, з 22.03.2004 по 13.10.2004, з 14.10.2004 по 08.02.2007, з 08.02.2007 по 01.07.2008, а також нарахувати та виплатити позивачу пенсію з дати звернення до пенсійного органу, прийнявши до уваги спірні періоди, які не були враховані до пільгового стажу.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відзив на позов. Так, в обґрунтування незгоди з позовними вимогами відповідач зазначає, що рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно з заявою від 03.01.2022 прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, а тому саме вказаний орган є належним відповідачем у даній справі. Крім того, відповідач зазначає, що спірні періоди роботи позивача не враховано до пільгового стажу, адже довідки про пільговий характер роботи № 5040, 5041, 5042 від 28.12.2016 та № 127 від 31.01.2017 не підлягають розгляду у зв`язку з тим, що вони не підтверджені первинними документами та відсутня можливість здійснити перевірку достовірності документів, так як підприємство розташоване на території, тимчасово непідконтрольній українській владі.

З огляду на вказане, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області також було надано відзив на позов. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами відповідач зазначає, що за результатами розгляду заяви позивача управлінням було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 06.01.2022 № 03 у в`язку з тим, що згідно з наданими документами страховий стаж позивача складає 24 роки 6 місяців 4 дні, пільговий стаж 15 років 9 місяців 21 день. Відповідач зауважує, що періоди роботи з січня 1999 року зараховано до пільгового стажу за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки довідки від 28.12.2016 № 5040, 504, 5042 та від 31.01.2017 № 127 надані підприємствами з непідконтрольної Україні території.

Враховуючи викладене, представник пенсійного органу просив суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 09 лютого 2022 року Донецький окружний адміністративний суд задовольнив клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про скасування рішення від 06.01.2022 № 03 та зобов`язання вчинити певні дії та відкрив провадження по справі № 200/2112/22. Розгляд адміністративної справи № 200/2112/22 суд вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 25 травня 2022 року суд задовольнив клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про залучення другого відповідача в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про скасування рішення від 06.01.2022 № 03 та зобов`язання вчинити певні дії. Залучив в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Разом з тим, суд зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 22 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 № 573/2022, від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затверджених Законами України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 № 2119, від 21 квітня 2022 року № 2212, від 22 травня 2022 року № 2263, від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, від 16 листопада 2022 року № 2738-IX відповідно, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 5 год 30 хв 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

З огляду на введення на території України воєнного стану, справа розглянута судом протягом розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. ст. 72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать копії паспорта № НОМЕР_1 та довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № від 18.11.2021 (а.с.4-5).

Позивач, згідно з довідкою від 29.12.2021 № 1429-, є внутрішньо переміщеною особою із фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 (а.с.7).

З трудової книжки серії НОМЕР_2 від 14.02.1995 судом встановлено, що з 22.03.2004 по 01.07.2008, позивач працював на роботах, що визначені Списком № 1 (а.с.8-10).

Крім того, відповідно до довідки № 127 від 31.01.2017, виданої ТОВ «ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ», у період з 30.08.1994 по 01.02.1995 позивач працював на посаді учня електрослюсаря підземного (а.с.17).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 03 січня 2022 року звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії.

Водночас, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 06.01.2022 № 03 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії. Так, у вказаному рішенні зазначено, що згідно з наданими документами страховий стаж ОСОБА_1 складає 24 роки 6 місяців 4 дні, пільговий стаж 15 років 9 місяців 21 день. Відповідач зауважує, що періоди роботи з січня 1999 року зараховано до пільгового стажу за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки довідки від 28.12.2016 № 5040, 5041, 5042 та від 31.01.2017 № 127 надані підприємствами з непідконтрольної Україні території (а.с.22).

Позивач, вважаючи рішення про відмову у призначенні пенсії протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з положеннями ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Згідно з п. 2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788).

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788 та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Підтвердженням (доказом), що позивач, у вищезазначений період (який не зарахований позивачу до пільгового стажу) працював повний робочий день на пільгових роботах - є записи в його трудовій книжці.

Водночас, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Судом встановлено, що у період з 22.03.2004 по 01.07.2008 позивач працював на посадах, що визначені Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При цьому, до пільгового стажу позивача відповідачем протиправно не зараховано спірний період роботи, оскільки судом встановлено, що трудова книжка позивача оформлена належним чином, всі записи засвідчені належним чином.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 30.08.1994 по 01.02.1995, суд зазначає наступне.

Так, у трудові й книжці позивача відсутні відомості, що у вказаний період він працював на посаді, яка визначена Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Проте, згідно з довідкою № 127 від 31.01.2017, виданої ТОВ «ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ», у період з 30.08.1994 по 01.02.1995 позивач працював на посаді учня електрослюсаря підземного.

Як вже було вказано вище, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Суд зауважує, що довідка № 127 від 31.01.2017, видана ТОВ «ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ», відповідає вказаним вимогам, а тому має бути врахована відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Суд також звертає увагу, що ТОВ «ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ» зареєстровано за адресою: Україна, 93400, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, будинок 30/1, тобто на території, що у спірний період була підконтрольна українській владі, а тому посилання відповідача на відсутність можливості здійснити перевірку достовірності документів, так як підприємство розташоване на території тимчасово непідконтрольній українській владі є помилковим.

Крім того, згідно з пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до частини 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Разом з цим, не проведення перевірки підприємства, яким видано довідку, не є підставою для неврахування такої довідки при обчислення розміру пенсії за віком на пільгових умовах при призначенні пенсії.

З огляду на наведене, суд вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області протиправно не враховано період роботи ОСОБА_1 з 30.08.1994 по 01.02.1995.

Враховуючи, що спірне рішення ґрунтується на незарахованих періодах, суд вважає за необхідне скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 06.01.2022 № 03.

Крім того, на підставі ст. 9 та ст. 245 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати вказане рішення протиправним.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

У випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Тобто, призначення пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу.

У такому випадку, суд може лише зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву про призначення пенсії, вказавши на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення.

Отже, у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити пенсію слід відмовити.

Зважаючи на той факт, що заява позивача була розглянута саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, суд вважає за необхідне зобов`язати останнього повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії із зарахуванням спірних періодів роботи до пільгового стажу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про скасування рішення від 06.01.2022 № 03 та зобов`язання вчинити певні дії, підлягає частковому задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Так, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992, 40 грн відповідно до квитанції від 03.02.2022 (а.с.3).

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на часткове задоволення позову, суд вважає за можливе покласти витрати, пов`язані із розглядом цієї справи у вигляді сплаченого позивачем судового збору у розмірі 600,00 грн на відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, адже саме вказаним органом протиправно було відмовлено позивачу у призначенні пенсії.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 12, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 257-258, 262, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69005, Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б) про скасування рішення від 06.01.2022 № 03 та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 06.01.2022 № 03, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.01.2022 про призначення пенсії із зарахуванням до його пільгового стажу періодів роботи з 22.03.2004 по 01.07.2008 та з 30.08.1994 по 01.02.1995.

В решті заявлених вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 600, 00 грн (шістсот гривень).

Повний текст рішення складено та підписано 23.12.2022.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб