Справа № 340/3262/22
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/3262/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Відродження (27622, Кіровоградська область, Кропивницький район, с.Червоний Яр, вул.Центральна, 1, РНОКПП 30416606) до

до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі територіального органу Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті в особі (25006, м.Кропивницький, вул.Г.Родимцева, 102, )

про визнання протиправною та скасування постанови.

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма Відродження звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду про застосування адміністративно-господарського штрафу №311511 від 29.06.2022 року про стягнення з ТОВ «АГРОФІРМА «ВІДРОДЖЕННЯ» адміністративно-господарського штрафу у сумі 8500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою №311511 від 29 червня 2022 року до ТОВ Агрофірма Відродження застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн за порушення законодавства про автомобільний транспорт при наданні послуг з перевезення вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу. Проте, під час винесення постанови відповідачем були порушені норми процесуального права, а саме неналежним чином повідомлено про розгляд справи щодо притягнення позивача до адміністративно-господарської відповідальності та порушено строк розгляду адміністративної справи. Крім того, позивач наголошує, що перевозив сипучий вантаж (кукурудзу), а Методика, за якою було здійснено вимірювання вантажу, не розповсюджується на транспортні засоби з вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі. Також позивач наголосив, що під час перевезення вантажу загальна маса транспортного засобу з напівпричепом становила 40,42 т, при нормативно допустимій 40,0 т (з похибкою не більше 2%), що не перевищувало загально допустиму масу. З цих підстав позивач просить суд визнати протиправною та скасувати спірну постанову.

Відповідач позовних вимог не визнав та у відзиві на позовну заяву повідомив, що 28 січня 2022 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області спільно з працівниками Національної поліції на підставі щотижневого графіку та направлення на перевірку № 009992 від 24 січня 2022 року на а/д Н-14 Олександрівка- Кропивницький - Миколаїв, за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 встановлено факт перевищення вагових параметрів, у зв`язку з чим складено акт № 31850 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів на строєну вісь, а саме 23940 кг, при нормативно допустимій 22000 кг. Отже, перевищення вагових норм було належним чином зафіксовано, що і стало підставою для винесення постанови про застосування штрафу. Запрошення на розгляд справи позивачу було надіслано завчасно. Тобто, Управління, при винесені оскаржуваною постанови, діяло в рамках чинного законодавства.

Позивач скерував до суду відповідь на відзив, у якій доводи відповідача заперечив та підтримав раніше заявлені позовні вимоги.

Судом вчинені такі процесуальні дії та розглянуті клопотання сторін у справі:

- ухвалою суду від 11 липня 2022 року відкрито провадження у даній адміністративній справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи;

- ухвалою від 11 липня 2022 року заяву позивача про забезпечення позову повернуто без розгляду.

Розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Під час здійснення 28 січня 2022 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області, спільно з працівниками Національної поліції (на підставі щотижневого графіка та згідно із направленням на перевірку №009992 від 24.01.2022 року) рейдової перевірки транспортних засобів перевізників на а/д Н-14 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв 75 км+800м, був зупинений транспортний засіб марки МАН, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

За результатами проведення габаритно-вагового контролю означеного транспортного засобу (талон зважування №53961) було встановлено перевищення допустимих вагових параметрів навантаження на строєну вісь автомобіля: навантаження складало 23940 кг, при нормативно допустимому 22 000 кг (тобто на 1940 кг більше нормативно допустимого).

У зв`язку із виявленням вищезазначених порушень, державними інспекторами було складено Акт №318500 від 28.01.2022, Акт про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів №0064688 від 28.01.2022 та Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0055184 від 28.01.2022.

Водій автомобіля від підпису акту та надання пояснень відмовився.

Відповідач рекомендованим листом від 08 лютого 2022 року надіслав позивачеві запрошення на розгляд справи про вчинене ним правопорушення на 23 лютого 2022 року.

На розгляд справи 23.02.2022 представник позивача не прибув.

Однак, у зв`язку із відсутністю у відповідача інформації про вручення направленої позивачеві кореспонденції, розгляд справи було відкладено.

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та введенням в Україні воєнного стану, розгляд справи було призначено на 28 червня 2022 року, про що повідомлено позивача.

На розгляд адміністративної справи позивач не прибув.

За результатами розгляду справи відповідачем винесена постанова № 311511 від 29.06.2022 року про застосування до ТОВ Агрофірма Відродження адміністративно-господарського штрафу в сумі 8500 грн за порушення абзацу 14 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Вказані обставини передували зверненню позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходиь з такого.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини урегульовані Законом України «Про дорожній рух» (далі - Закон № 3353-ХІІ), Законом України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-ІІІ), Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про дорожній рух», до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Згідно зі статтею 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Пунктом 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення № 103) передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Положення № 103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.

Згідно з підпунктом 2 та 29 пунктом 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Отже, відповідачу надано право здійснювати державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначено Порядком № 1567, відповідно до пунктів 2, 3, 4 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Частинами чотирнадцятою, сімнадцятою статті 6 Закону № 2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

За визначенням, наведеним в абзаці 54 статті 1 Закону № 2344-III, рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Пунктами 12, 14 Порядку № 1567 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 1567 під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Частиною третьою статті 48 Закону № 2344-III встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону № 3353 до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

За приписами частини другої статті 29 Закону № 3353 з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

З матеріалів справи встановлено, що 28 січня 2022 року позивач як автомобільний перевізник за товарно-транспортною накладною № 2222 перевозив насіння кукурудзи за допомогою т/з марки МАН, реєстраційний номер НОМЕР_2

У результаті габаритно-вагового контролю (зважування) транспортного засобу установлено, що осьове навантаження на строєну вісь склало 23940 кг. Таким чином навантаження на строєну вісь тягача перевищувало нормативно допустимий параметр осьового навантаження, установлений п.22.5 Правил дорожнього руху, на 1,94 т, або на 8,8%.

Ці обставини підтверджуються Актом про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів №0064688 від 28.01.2022 та Довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0055184 від 28.01.2022.

Між тим, згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху заборонено рух автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та їх составів із перевищенням вагових параметрів у разі перевезення подільних вантажів, до яких належать наливні і сипучі вантажі. Тому уповноважені підрозділи Національної поліції не видають перевізникам дозволи на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують нормативні, для перевезення подільних вантажів.

Перевезення позивачем подільного вантажу передбачало організацію такого перевезення автомобільними дорогами загального користування виключно з дотриманням дозволених на той час пунктом 22.5 Правил дорожнього руху максимальних навантажень на осі та максимальної фактичної маси (навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєну вісь - 16 т, строєну вісь - 22 т, фактична маса - 40 т).

Суд зазначає, що позивач як автомобільний перевізник несе відповідальність за дотримання габаритно-вагових параметрів при перевезенні вантажів, а тому, завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної максимальної маси, зобов`язаний враховувати дозволені нормативні навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, а тому повинен використовувати в таких випадках транспортний засіб з відповідними технічними параметрами, з урахуванням специфіки вантажу.

Всупереч цим вимогам належний позивачу транспортний засіб транспортний засіб марки МАН, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 28 січня 2022 року здійснював рух автомобільною дорогою загального користування а/д Н-14, перевозячи подільний зерновий вантаж насипом, що призвело до нерівномірного розподілу вантажу та до перевищення вагових параметрів (осьового навантаження) над нормативним на 8,8%, що значно перевищило допустиму похибку у 2%, передбачену для можливого збільшення осьового навантаження, зумовленого нерівномірним розподілом подільного (сипучого, наливного) вантажу у вантажній платформі (причепі, цистерні) під час руху транспортного засобу.

Щодо доводів позивача про відсутність відповідної методики, затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, якою мала керуватися посадова особа Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю, суд зазначає, що за змістом статей 4, 29 Закону України "Про дорожній рух", статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.

Такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком №879, а пункт 19 цього Порядку, який передбачав, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку, виключено постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №671.

Тож посадова особа Укртрансбезпеки при визначенні габаритно-вагових параметрів транспортного засобу позивача правомірно керувалася Порядком №879.

Таке правозастосування відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 02.08.2018 року у справі №820/1420/17, від 21.09.2018 року у справі №804/5296/17, від 09.08.2019 року у справі №817/1051/16, від 22.12.2021 року у справі №420/3371/21 у подібних правовідносинах.

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Згідно з частиною першою статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за:

- перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 14),

- перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 15),

- перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 16),

- перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 17).

Вказані норми (у редакції Закону України від 03.06.2021 року №1534-IX, яка діє з 01 жовтня 2021 року) передбачають, що порушеннями законодавства про автомобільний транспорт, за які до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, є як перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу, так і перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5 відсотків при перевезенні подільного вантажу. Розмір штрафу диференційований у залежності від величини перевищення фактичних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу над нормативними, установленими пунктом 22.5 Правил дорожнього руху.

За встановлених оставин у справі суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідач діяв правомірно, застосувавши для кваліфікації дій позивача як порушення законодавства про автомобільний транспорт та для визначення санкції за це порушення ті норми законодавства, які діяли на момент вчинення та виявлення порушення.

Суд зазначає, що за своєю правовою природою адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт, установлені статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", є видом адміністративно-господарських санкцій, що застосовуються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування до суб`єктів господарювання за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності (ст.ст. 216, 217, 238, 239 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 241 Господарського кодексу України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

За правилами частини першої статті 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Частиною другою статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

У ході розгляду справи доведено факт вчинення позивачем як автомобільним перевізником господарського правопорушення - перевищення встановлених законодавством вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні подільного вантажу, за що абзацом 14 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить.

Позивач у ході судового розгляду не спростував виявлений органом державного контролю факт перевезення 28 січня 2022 року ним як автомобільним перевізником вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Відповідно до частин 5, 8 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Порядок розгляду справи про порушення стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно з пунктами 25, 26, 27 Порядку №1567 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 року №79, яка набрала чинності 04.02.2022 року) справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Суд зазначає, що передбачений пунктом 25 Порядку №1567 двомісячний строк є строком розгляду справи в територіальному органі Укртрансбезпеки, але не є строком застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про автомобільний транспорт, який регулюється статтею 250 ГК України.

Суд установив, що справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт вперше призначена до розгляду у відділі державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті на 23 лютого 2022 року, тобто у межах двомісячному строку розгляду справи, установленого пунктом 25 Порядку №1567. У зв`язку з відкладенням розгляду справи на момент винесення спірної постанови № 311511 від 29 червня 2022 року цей строк сплинув. Проте ця обставина не є підставою для скасування спірної постанови, оскільки штраф накладений на позивача у межах шестимісячного строку застосування адміністративно-господарських санкцій, установленого статтею 250 Господарського кодексу України, який має вищу юридичну силу, ніж Порядок №1567.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів правомірність спірної постанови № 311511 від 29 червня 2022 року про застосування адміністративно-господарського штрафу, натомість позивач не спростував факт вчинення ним порушення законодавства про автомобільний транспорт. Тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Судові витрати, які у зв`язку і відмовою у задоволенні позовних вимог підлягали б розподілу на підставі статті 139 КАС України, у справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 143, 157, 242-246, 255, 260-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Відродження (27622, Кіровоградська область, Кропивницький район, с.Червоний Яр, вул.Центральна, 1, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі територіального органу Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті в особі (25006, м.Кропивницький, вул.Г.Родимцева, 102, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, а у разі початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. Кравчук