Справа № 713/1938/22
Суддя: ОСОКІН А. Л.
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/1938/22
Провадження №2-а/713/22/22
УХВАЛА

про повернення заяви

19.12.2022 м. Вижниця

Суддя Вижницького районного суду Чернівецької області Осокін А.Л., перевіривши матеріали за скаргою ОСОБА_1 , в особі його представника Демяника Я.В. про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Вижницького районного суду надійшла скарга ОСОБА_1 , яка підписана представником за довіреністю Демяником Я.В., на постанову про накладення адміністративного стягнення від 08.09.2022р. №51 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.210-1 КУпАП.

Ухвалою від 11.10.2022р. скаргу залишено без руху, в тому числі із підстав відсутності доказів сплати судового збору.

14.11.2022р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в особі представника Демяника Я.В про роз?яснення вказаної узвали про залишення скарги без руху та заява про надання допомоги працівниками апарату суду у написанні позовної заяви.

Ухвалою від 15.11.2022 задоволено клопотання про надання допомоги при написання позовної заяви працівниками апарату суду та продовжено строк дії ухвали про залишення скарги без руху п?ять днів з дня отримання ухвали про продовження строку дії ухвали про залишення скарги без руху..

Ухвалою від 22.11.2022р. у задоволенні заяви про роз?яснення ухвали - відмовлено.

14.12.2022р. на адресу суду засобами поштового зв?язку надійшла скарга ОСОБА_1 в особі його представника Демяника Я.В. на постанову про накладення адміністративного стягнення.

При цьому доказів сплати судового збору до скарги додано не було. До скарги додано клопотання про відстрочку сплати судового збору у зв?язку з тим, що ОСОБА_1 є безробітним, у 2021р. році жодних доходів не отримував. На підтвердження вказаної обставини до клопотання додано Відомосі з державного реєстру осіб-платників податків про джерело /суми виплачених доходів, з яких вбачається, що за період 2021року інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня.

Скаргу від 14.12.2022р. суддя отримав 19.12.2022 у зв`язку з відсутністю на роботі з причин тимчасової непрацездатності.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню суд враховує положення частини першої статті 133 КАС України, де відзначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Ця норма встановлює можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення такої норми спрямоване на те, щоб сплата судового збору не була перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Водночас, згідно з статтею 8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення, як зазначив Верховний Суд в ухвалі від 09 вересня 2019 (справа №215/5482/17), є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість якого пов`язується з майновим станом особи.

Також, Верховний Суд вказав, що Закон України "Про судовий збір" не містить вичерпного й чітко визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2005 р. у справі "Княт проти Польщі" ("Kniat v. Poland"), заява №71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі "Єдамскі та Єдамска проти Польщі" ("Jedamski and Jedamska v. Poland"), заява №73547/01).

В даному ж випадку, заявляючи клопотання про відстрчоення сплати судового збору позивачем не додано доказів, відповідно до яких суд може розглянути клопотання про відстрчоення від сплати судового збору, ураховуючи розмір річного доходу за попередній календарний рік, позаяк долучена до матеріалів скарги копія відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків не дає можливості встановити розмір річного доходу апелянта за минулий рік.

Із зіставлення вимог закону з доводами позивача, наведеними для звільнення його від сплати судового збору, можна дійти висновку, що ним не надано доказів наявності підстав для звільнення від сплачення судового збору, визначених статтею 8 Закону № 3674-VI.

Зокрема, факт відсутності доходів не є апріорі підтвердженням наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, оскільки скаржник може отримувати дохід із інших джерел, окрім заробітної плати, бути працевлаштованим станом на дату подання клопотання про звільнення від сплати судового збору, отримувати виплати із центру зайнятості, тощо.

Аналогічна правова позиція з даного питання висловлена у Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.04.2022 року у справі № 9901/377/21.

Таким чином, належними доказами можуть слугувати: довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік, довідка органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік, тощо.

При цьому суд зазначає, що одні лише відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, не можуть безперечно свідчити, що у особи відсутні кошти на сплату судового збору.

Відповідно до частини першої статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, сплата судового збору є обов`язком позивача, а тому зловживання правом на звільнення від сплати судового збору - є неприпустимим.

У зв`язку з викладеним позивачу слід було платити судовий збір в сумі 496,20 грн., та подати до суду докази сплати судового збору на зазначені в ухвалі реквізити.

Разом з тим позивач ухвалу про залишення позову без руху не виконав і такі докази до суду не подав.

У зв`язку з чим суд вважає, що позивачем не виконано ухвалу про залишення позову без руху.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України Позовна заява повертається позивачеві, якщо:

1) позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

У зв`язку з чим суд знаходить, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 169 КАС України, Постановою ВП ВС від 10.02.2021р. по справі №;9901/35/20, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , в особі його представника Демяника Я.В. про скасування постанови - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області особою шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Андрій ОСОКІН