Справа № 380/12563/22
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача завдану шкоду у розмірі 979,41 грн.

Посилається на те, що відповідач у період з 22.08.2015 року по 01.07.2022 року проходив службу в управлінні патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції. Відповідно до арматурної картки №20 відповідач під час проходження служби в поліції отримав предмети однострою, строк експлуатації яких на час його звільнення не закінчився та вартість яких складає 979,41 грн. Оскільки відповідач не надав письмову згоду на відрахування з його грошового забезпечення вартості предметів однострою особистого користування та не відшкодував їх вартість, просить стягнути таку у судовому порядку.

Ухвалою судді від 31.10.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Конверт з копією вказаної ухвали повернувся на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

У відповідності до ч.11 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Крім того, на виконання вимог ч.1 ст.130 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач викликався в суд через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Станом на момент розгляду цієї справи, жодних заяв по суті справи на адресу суду не надходило. При цьому, суд враховує, що згідно ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. А, відповідно до ч.6 ст.162 цього ж Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 у період з 22.08.2015 року по 01.07.2022 року проходив службу в управлінні патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 01.07.2022 року №894 о/с, відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №3, звільнено зі служби в поліції з 01.07.2022 року.

Згідно наказу про звільнення Департаменту патрульної поліції від 01.07.2022 року №894 о/с, сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився, складає 979,41 грн.

Перелік предметів однострою, строк носіння яких не закінчився міститься в арматурній картці №20 та довідці №АВ/120. Дата ознайомлення відповідача із вказаними документами 01.07.2022 року.

У зв`язку із несплатою відповідачем заборгованості по відшкодуванню вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, у сумі 979,41 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Зазначені обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Водночас суд відзначає, що у рамках даної справи відповідач, перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, завдала шкоду державі в особі Департаменту патрульної поліції шляхом пошкодження майна у період здійснення нею повноважень, пов`язаних із виконанням службових обов`язків. Таким чином, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 року у справі №818/1688/16 (провадження №11-892апп18), дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII).

Згідно з ч.1 ст.17 цього Закону, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.20 Закону №580-VIII, поліцейські мають єдиний однострій. Поліцейський отримує однострій безоплатно. Зразки предметів однострою поліцейських затверджує Кабінет Міністрів України.

Правила носіння та норми належності однострою поліцейських затверджує Міністр внутрішніх справ України (ч.4 ст.20 Закону №580-VIII).

За змістом ч.ч.1, 3 ст.59 Закону №580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Механізм забезпечення поліцейських одностроєм згідно з нормами належності однострою поліцейських (у мирний час), організацію його використання та обліку визначає Порядок забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.09.2017 року №772 (далі - Порядок №772).

Відповідно до п.2 Розділу І Порядку №772, однострій - загальна назва форменого одягу поліцейського, що складається з предметів, які видаються в тимчасове користування для виконання службових завдань, тренувань, навчань, занять тощо (інвентарне майно), та предметів особистого користування, які видаються в постійне користування і не використовуються як інвентарне майно; строк носіння (експлуатації) предметів однострою - час, установлений нормами належності, протягом якого предмет має носитися або перебувати в експлуатації.

Згідно з п.3 Розділу І Порядку №772, одностроєм згідно із цим Порядком забезпечуються поліцейські, зокрема, які проходять службу на відповідних посадах у Національній поліції України.

В силу вимог п.п.1-3 Розділу IІІ Порядку №772, строк носіння (експлуатації) предметів однострою починає обчислюватися з дня фактичної видачі їх у користування (експлуатацію).

Час зберігання предметів однострою на складі не зараховується до строку їх носіння (експлуатації).

На кожного поліцейського для здійснення контролю за станом використання ним предметів однострою згідно з нормами належності та за строками їх носіння (експлуатації) оформлюється арматурна картка. Облік предметів однострою в арматурній картці ведеться з дати призначення поліцейського на відповідну посаду або зарахування на навчання до ЗВО згідно з наказом по особовому складу.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 Розділу ІV Порядку №772, предмети однострою особистого користування передаються поліцейським безоплатно.

Предметами однострою особистого користування забезпечуються поліцейські, визначені в пункті 3 розділу I цього Порядку, із дня призначення на посаду або зарахування на навчання до ЗВО.

Предмети однострою особистого користування видаються поліцейським на майбутній термін служби або з урахуванням навчання у ЗВО та на строк, що передбачений нормами належності. Чергова видача поліцейським однострою особистого користування проводиться після закінчення строків його експлуатації (носіння). Дострокова видача предметів однострою дозволяється тільки у випадках, передбачених цим Порядком.

Згідно з п.10 розділу V Порядку №722, відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби з таких підстав: у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; за власним бажанням; у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави; через службову невідповідність.

Керівник відповідного органу поліції не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення поліцейського зі служби видає наказ про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

Поліцейському видається під розписку належно завірена копія наказу про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування.

Відрахування з грошового забезпечення поліцейського здійснюються виключно за його письмової згоди або в судовому порядку.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що Порядком №772 передбачено певний порядок дій, які має вчинити керівник відповідного органу поліції з метою відшкодування з поліцейського вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, а саме: 1) не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення поліцейського зі служби видати наказ про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився; 2) видати поліцейському під розписку належно завірену копія наказу про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування; 3) за письмовою згодою поліцейського відрахувати з його грошового забезпечення вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився або, у разі незгоди поліцейського з добровільним відшкодуванням такої вартості, у судовому порядку стягнути вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

Втім, як видно з матеріалів справи, позивач не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення відповідача зі служби не видавав наказ про відшкодування останнім вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився та, як наслідок, не видавав відповідачу під розписку належно завірену копію такого наказу, що свідчить про недотримання вимог Порядку №772.

При цьому, зазначення позивачем у наказі про звільнення відповідача від 01.07.2022 року №894 о/с про суму відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, не може слугувати заміною видання передбаченого Порядком №772 наказу про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, та не звільняє позивача від обов`язку дотримання передбаченої Порядком №772 процедури відшкодування вартості зазначеного майна.

Доцільно зазначити, що у довідці №АВ/120 не вказано про необхідність здійснити відповідне відшкодування, оскільки вона лише містить перелік відповідних предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації), яких не закінчився, а також містить відомість про їх вартість 979,41 грн. Наявність графи у довідці «сума вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) якого не закінчився» не є безумовним підтвердженням того, що відповідач знав, що саме він повинен відшкодувати відповідні кошти.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що оскільки процедура стягнення вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, передбачена Порядком №772, позивачем не дотримана, відсутні і підстави для задоволення позовних вимог останнього.

Аналогічна правова позиція викладена Восьмим апеляційним адміністративним судом у постанові від 08.12.2022 року у справі №380/4818/22.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог. А тому, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що в задоволенні позову Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення коштів слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.