Справа № 300/4783/22
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2022 р. справа № 300/4783/22

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Куций Олександр Степанович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській область про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Куций Олександр Степанович, звернувся в суд із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській область про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №36 від 23.05.2022 ОСОБА_1 не зараховано до страхового стажу періоди роботи: у Спеціалізованому управлінні пусконалагоджувальних робіт з 04.08.1982 по 21.03.1984; у Тернопільському спеціалізованому будівельно-монтажному управлінні по газифікації з 29.03.1984 по 23.08.1985; в Івано-Франківській дирекції будівництва газопроводів з 27.08.1985 по 31.01.1986; у колгоспі ім.Чапаєва Городенківського району з 01.02.1986 по 01.02.1991; у Малому підприємстві «Каре» з 11.01.1993 по 20.01.1994; у Виробничо-будівельній фірмі промисловий комплект монтаж ДМ "Сибкомплектмонтаж" з 17.01.1994 по 28.07.1994; у ТОВ "Запсиббуд" з 29.07.1994 по 06.03.1996; у БП "Тюменьбургаз" ВАТ "Бургаз" з 07.03.1996 по 01.12.2005; у ТОВ "Заполярпромгражданстрой" з 25.02.2007 по 11.10.2010; у ТОВ "СГК-Трубопроводстрой" з 25.10.2010 по 28.02.1011; у ТОВ "СГК-Трубопроводстрой-5" з 01.03.2011 по 17.12.2012; у ТОВ "ГазЕнергоСтрой" з 06.03.2014 по 12.01.2016. Як наслідок, протиправно прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії. Тому просив суд скасувати оскаржене рішення, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу позивача вказані періоди роботи, призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 16.05.2022.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 16.05.2022 звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком. Однак, рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області №36 від 23.05.2022 йому відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. При цьому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи: у Спеціалізованому управлінні пусконалагоджувальних робіт з 04.08.1982 по 21.03.1984; у Тернопільському спеціалізованому будівельно-монтажному управлінні по газифікації з 29.03.1984 по 23.08.1985; в Івано-Франківській дирекції будівництва газопроводів з 27.08.1985 по 31.01.1986; у колгоспі ім.Чапаєва Городенківського району з 01.02.1986 по 01.02.1991; у Малому підприємстві «Каре» з 11.01.1993 по 20.01.1994; у Виробничо-будівельній фірмі промисловий комплект монтаж ДМ "Сибкомплектмонтаж" з 17.01.1994 по 28.07.1994; у ТОВ "Запсиббуд" з 29.07.1994 по 06.03.1996; у БП "Тюменьбургаз" ВАТ "Бургаз" з 07.03.1996 по 01.12.2005; у ТОВ "Заполярпромгражданстрой" з 25.02.2007 по 11.10.2010; у ТОВ "СГК-Трубопроводстрой" з 25.10.2010 по 28.02.1011; у ТОВ "СГК-Трубопроводстрой-5" з 01.03.2011 по 17.12.2012; у ТОВ "ГазЕнергоСтрой" з 06.03.2014 по 12.01.2016. Згідно ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Представник позивача зазначив, що у разі відсутності трудової книжки чи відповідних записів у ній підтвердження трудового стажу здійснюється шляхом надання уточнюючих довідок. Так, для підтвердження спірних періодів роботи, позивачем подано до пенсійного органу додаткові документи, які підтверджують факт роботи у спірні періоди. Вказав, що позивач не несе відповідальність за заповнення трудової книжки, а відсутність записів чи неточні записи в трудовій книжці не може бути підставою для незарахування періодів роботи до трудового стажу працівника. Тому, допущена помилка у даті народження позивача в його трудовій книжці не може бути підставою для незарахування спірних періодів роботи. Як наслідок, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №36 від 23.05.2022, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії, підлягає до скасування. Отже, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу позивача спірні періоди роботи, призначити та виплачувати з 16.05.2022 пенсію за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області скористався правом на подання відзиву на позовну заяву відповідно до якого проти позову заперечив. Вказав, що відповідно до поданих документів страховий стаж ОСОБА_1 становить 7 років. Звернув увагу суду, що у трудовій книжці серії НОМЕР_1 та у вкладці в трудову книжку серії НОМЕР_2 на титульних аркушах дата народження позивача вказана ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак згідно паспорта громадянина України датою народження ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначена помилка в даті народження позивача також допущена у довідці ВАТ «Тернопільгазбуд» №114 від 06.08.2009 та архівній довідці №П-40/07-40 від 09.05.2022, яка видана архівним відділом №1 Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області. Таким чином, у зв`язку із розбіжностями щодо дати народження позивача відсутні правові підстави для зарахування до страхового стажу позивача спірних періодів роботи. Вказав, що періоди роботи позивача на території російської федерації не зараховані до його страхового стажу, оскільки документи, які підтверджують сплату страхових внесків до Пенсійного фонду, не підтверджені органами пенсійного фонду російської федерації. Як наслідок стаж ОСОБА_1 є недостатнім, тому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області правомірно відмовлено в призначенні йому пенсії по віку. Крім того, відповідачем долучено до матеріалів справи копії матеріалів, з якими ОСОБА_1 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області для призначення пенсії за віком.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечив. Вказав, що відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років. Зазначив, що періоди роботи позивача у колгоспі ім.Чапаєва Городенківського району згідно довідки №П-40/07-40 від 09.05.2022 та згідно трудової книжки і вкладки до неї не зараховано у зв`язку з невідповідністю дати народження ОСОБА_1 його паспортним даним. Також період роботи позивача у Малому підприємстві «Каре» з 11.01.1993 по 20.01.1994 не зараховано до його страхового стажу, оскільки не ідентифікується печатка на записі про звільнення з роботи. Періоди роботи позивача на території російської федерації не зараховані до його страхового стажу, оскільки відсутня інформація від органів пенсійного фонду російської федерації про сплату страхових внесків. Як наслідок, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Просив суд в задоволенні позову відмовити.

Представником позивача 26.12.2022 подано до суду відповідь на відзив, яку суд розцінює як додаткові пояснення по справі, оскільки у відповідності до частини 3 статті 263 КАС України, у справах, визначених частиною 1 цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив. У вказаних поясненнях зазначив, що в позові допущено описку, яка полягає в помилковому зазначенні дати звільнення ОСОБА_1 з Малого підприємства «Каре», а саме вказано 20.01.1994, замість 12.01.1994. Як наслідок, серед інших періодів роботи, слід зарахувати до страхового стажу позивача період роботи у Малому підприємстві «Каре» з 11.01.1993 по 12.01.1994 (а.с.108-110).

Згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч.3 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 16.05.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою щодо призначення йому пенсії за віком. При цьому, як вбачається із заяви при поданні документів до пенсійного органу ОСОБА_1 було відомо про помилку у даті його народження, яка допущена у трудовій книжці та довідці про стаж (а.с.75-77).

Органом призначення пенсії за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області рішенням №36 від 23.05.2022 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком. У даному рішенні зазначено про незарахування до страхового стажу наступних періодів: роботи у колгоспі ім.Чапаєва за 1986-1990 роки згідно довідки №П-40/07-40 від 09.05.2022, періоди згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 та вкладки в трудову книжку серії НОМЕР_2 у зв`язку з невідповідністю дати народження ОСОБА_1 , зазначеної в них, його паспортним даним; роботи у Малому підприємстві «Каре» з 11.01.1993 по 20.01.1994, оскільки на записі про звільнення з роботи не ідентифікується печатка МП «Каре»; роботи на території російської федерації з 01.01.2004 по 01.12.2005, з 25.02.2007 по 11.10.2010, з 25.10.2010 по 28.02.2011, з 01.03.2011 по 17.12.2012, з 06.03.2014 по 12.01.2016, оскільки відсутня інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення про сплату страхових внесків. Крім цього вказано, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 7 років 17 днів (а.с.31).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що склалися в даній адміністративній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (в редакціях чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 8 вказаного Закону право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною 1 статті 24 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

При цьому, згідно з частиною 4 статті 24 цього Закону періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 26 Закону №1058-ІV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 62 Закону №1788-ХІІ).

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній.

У пунктах 1 та 2 Порядку зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Разом з тим, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (пункт 2 Порядку №637).

Згідно пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок.

З системного аналізу наведених норм слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про роботу працівника у певний період, то для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи, на підставі яких можна дійти висновку, де і протягом якого періоду працював працівник. Ці документи можуть бути видані роботодавцем (його правонаступником), архівними установами, до яких передано документи з особового складу для зберігання. Якщо є можливість підтвердити трудовий стаж даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, то використовуються ці відомості.

Як вже встановлено судом, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області не зараховано до страхового стажу позивача періоди його роботи у колгоспі ім.Чапаєва за 1986-1990 роки згідно довідки №П-40/07-40 від 09.05.2022, періоди згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 та вкладки в трудову книжку серії НОМЕР_2 у зв`язку з невідповідністю дати народження ОСОБА_1 у цих документах, його паспортним даним; роботи у Малому підприємстві «Каре» з 11.01.1993 по 20.01.1994, оскільки не ідентифікується печатка МП «Каре» на записі про звільнення з роботи; роботи на території російської федерації з 01.01.2004 по 01.12.2005, з 25.02.2007 по 11.10.2010, з 25.10.2010 по 28.02.2011, з 01.03.2011 по 17.12.2012, з 06.03.2014 по 12.01.2016, оскільки відсутня інформація від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення про сплату страхових внесків. Таким чином, підставою для незарахування зазначених періодів роботи до страхового стажу стали допущені помилки при заповненні трудової книжки позивача та відсутність інформації щодо сплати страхових внесків.

Судом встановлено, що в трудовій книжці серії НОМЕР_1 та у вкладці до трудової книжки серії НОМЕР_2 дата народження вказана ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в паспорті громадянина України дата народження ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-14).

Суд зазначає, що така ж дата народження ОСОБА_1 зазначена в довідці ВАТ «Тернопільгазбуд» №114 від 06.08.2009 та в архівній довідці №П-40/07-40 від 09.05.2022 архівного відділу №1 Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області (а.с.15, 18).

Пунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року №110, встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

В пункті 2.2 Інструкції №58 передбачено, що заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу; до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України.

Згідно п.2.11 Інструкції №58 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Одночасно, пунктами 2.12-2.13 Інструкції №58 передбачено, що після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

З огляду на наведене, суд відхиляє як безпідставні доводи позивача про те, що він не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки у відповідності до пункту 2.12 Інструкції №58 він своїм підписом завірив правильність внесених відомостей на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що згідно з частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При цьому, частиною 2 статті 19 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини 2 статті 293 ЦПК України).

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Суд звертає увагу на те, що позивачем не подано судового рішення про встановлення факту належності йому трудової книжки серії НОМЕР_1 та вкладки до трудової книжки серії НОМЕР_2 , довідки ВАТ «Тернопільгазбуд» №114 від 06.08.2009 та архівної довідки архівного відділу №1 Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №П-40/07-40 від 09.05.2022.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що спірні періоди роботи правомірно не зараховано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області до загального трудового стажу позивача на підставі трудової книжки серії НОМЕР_1 , вкладки до трудової книжки серії НОМЕР_2 , довідки ВАТ «Тернопільгазбуд» №114 від 06.08.2009 та архівної довідки архівного відділу №1 Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №П-40/07-40 від 09.05.2022, у зв`язку з невідповідністю дати народження ОСОБА_1 у цих документах його паспортним даним.

Суд зазначає, що на підтвердження спірних періодів роботи ОСОБА_1 представником позивача, серед іншого, подано до суду:

- довідку ОВК «Агрофірма Чернелицька» від 12.06.2022 за №65 про заробітну плату для обчислення пенсії (а.с.20);

- довідку Селянської спілки «Вільна Україна» від 11.05.1993 №71 про те, що ОСОБА_1 працював у спілці з 01.02.1986 по 01.02.1991 (а.с.17);

- довідку уточнюючу спеціальний стаж ТОВ «Бурова компанія ВАТ Газпром» від 26.05.2004 №20/4602 (а.с.24-25);

- довідку про заробітну плату ТОВ «Газпром буріння» філіал «Уренгой буріння» від 28.04.2015 №08/4140 (а.с.26);

- довідки про заробітну плату «ТОВ «Заполярпромгражданстрой» від 12.02.2015 №242, №242/1, №242/2, №242/3 (а.с.27-30).

Проте, як встановлено судом та підтверджується розпискою-повідомленням, вказані документи Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не подавалися разом із заявою про призначення пенсії(а.с.78).

Суд звертає увагу позивача на те, що уповноваженим органом для призначення пенсії є відповідні органи Пенсійного фонду, до компетенції яких і входить розгляд документів, в тому числі і нових. Суд не може реалізувати компетенцію суб`єктів владних повноважень, тобто досліджувати нові документи, яким не надана була оцінка при прийнятті оскаржуваного рішення, та встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права та встановлювати наявний стаж на призначення пенсії. Завданням адміністративного судочинства є виключно перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Таким чином, наявні у матеріалах справи довідки ОВК «Агрофірма Чернелицька» від 12.06.2022 за №65, Селянської спілки «Вільна Україна» від 11.05.1993 №71, ТОВ «Бурова компанія ВАТ Газпром» від 26.05.2004 №20/4602, ТОВ «Газпром буріння» філіал «Уренгой буріння» від 28.04.2015 №08/4140, «ТОВ «Заполярпромгражданстрой» від 12.02.2015 №242, №242/1, №242/2, №242/3, не можуть бути взяті до уваги, як належні та допустимі докази по справі, оскільки вони не подавалися позивачем до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком від 16.05.2022, а відтак не були враховані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області при прийнятті рішення №36 від 23.05.2022.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №36 від 23.05.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії є правомірним та скасуванню не підлягає.

Враховуючи встановлені обставини справи в сукупності, а також правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваного рішення, натомість позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено свої доводи проти наданих пенсійними органами доказів та доводів.

Суд вважає, що відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та неупереджено.

Підсумовуючи наведене вище суд вважає, що позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Куций Олександр Степанович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській область про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії не підлягає до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Куций Олександр Степанович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській область про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.