Справа № 200/260/22
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2022-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2022 року Справа№200/260/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив суд:

визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування та не невиплати пенсії за період з 01.01.2021 року по 26.10.2021 року включно у відповідності до статті 54 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням усіх надбавок та підвищень,

виплатити пенсію за період з 01.01.2021 року по 26.10.2021 року включно у відповідності до статті 54 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням усіх надбавок та підвищень,

визнати протиправною бездіяльності, яка полягає у нездійсненні компенсації втрати частини пенсії за період з 01.01.2021 року по 26.10.2021 року включно у зв`язку з порушенням строків її виплати,

зобов`язати нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини пенсії за період з 01.01.2021 року по 26.10.2021 року включно у зв`язку з порушенням строків її виплати згідно із Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з 13.08.1999 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по третій групі інвалідності від загального захворювання, пов`язаного з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС.

З 01.01.2021 року позивачу призначено пенсію по інвалідності третьої групи відповідно до статей 30-34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без врахування надбавок та підвищень, передбачених статтею 54 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в зв`язку з прийняттям Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України рішення про відсутність правових підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та вилучення відповідного посвідчення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року у справі № 200/1499/21-а задоволено позовні вимоги позивача та скасовано вищезазначене рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України.

Після звернення з необхідними документами до відповідача з 27.10.2021 року позивача переведено на третю групу інвалідності захворювання, пов`язаного з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС, призначену та обчислену у відповідності до статті 54 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому пенсія з 01.01.2021 року по 26.10.2021 року у відповідності до статті 54 Закону №796 не була нарахована та виплачена, що є порушенням конституційних прав та гарантій, на підставі чого просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 11 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, надав відзив на позовну заяву, де заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що позивач з 13.08.1999 року отримує пенсію по третій групі інвалідності від загального захворювання обчислену та нараховану у відповідності до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Переведення ОСОБА_1 на пенсію третьої групи інвалідності захворювання, пов`язаного з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС у відповідності до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ, відбулось з 27.10.2021 року після звернення позивача.

Дата переведення позивача на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №796-ХІІ визначена у відповідності до частини 3 статті 45 Закону №1058- IV. Отже, законні підстави для перерахунку ОСОБА_1 пенсії у відповідності до статті 54 Закону №796-ХІІ за період з 01.01.2021 року по 26.10.2021 року - відсутні. Пенсію обчислено управлінням у відповідності до чинного законодавства. Компенсація втрати частини доходів також нараховується лише на нараховані та фактично виплачені доходи. В зв`язку з чим відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України зареєстрований за адресом: АДРЕСА_1 .

Позивач є особою з інвалідністю третьої групи безстроково та має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи Категорії 1 на підставі посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 29.09.2021 року.

Згідно з довідкою повторного огляду МСЕК № 058875 від 03.10.2011 року позивачу встановлена третя група інвалідності по захворюванню пов`язаному з виконанням обов`язків по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

З 13.08.1999 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача як одержувач пенсії.

28.12.2020 року відповідач листом повідомив позивача про переведення позивача з 01.01.2021 року на пенсію по інвалідності третьої групи відповідно до статей 30-34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з не підтвердження статусу особи учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на підставі протоколу від 30.10.2020 року № 17 Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року у справі № 200/1499/21-а задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме:

скасовано рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України, оформлене протоколом від 30.10.2020 року № 17, в частині, що стосується ОСОБА_1 , про відсутність правових підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Донецькою обласною державною адміністрацією, про не підтвердження факту виконаних робіт у зоні відчуження та вилучення з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування посвідчення;

зобов`язано Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України повторно розглянути питання про надання ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та прийняти рішення про видачу посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 1)».

На виконання рішення суду позивачу видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи Категорії 1 серії НОМЕР_2 від 29.09.2021 року.

18.10.2021 року позивачем, через вебпортал електронних послуг ПФ України надана заява №10793 про перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною надбавки. Рішенням № 439 від 25.10.2021 року ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю довідки МСЕК про групу та причину інвалідності.

27.10.2021 ОСОБА_1 через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України повторно звернувся до управління з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною надбавки, де надав довідку МСЕК про групу та причину інвалідності.

З 27.10.2021 року позивача переведено на пенсію третьої групи інвалідності захворювання, пов`язаного з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС, призначену та обчислену у відповідності до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 року.

Вважаючи неправомірним невиплату пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ в період з 01.01.2021 року по 26.10.2021 року позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (надалі - Закон № 796-XII).

Відповідно до статті 9 Закону № 796-XII, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Відповідно до статті 65 Закону № 796-XII, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 551, посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

У разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Згідно зі статтею 49 Закону № 796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України (стаття 49 Закону № 796-XII).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV від 09.07.2003 року, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1058- IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю третьої групи безстроково та має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи Категорії 1 з 13.08.1999 року отримував пенсійні виплати на підставі Закону №796-ХІІ.

01.01.2021 року позивача переведено на пенсію по інвалідності третьої групи відповідно до статей 30-34 Закону №1058-ІV в зв`язку з не підтвердження статусу особи учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС на підставі протоколу від 30.10.2020 року № 17 Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України.

У позивача вилучене посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 1)».

З 27.10.2021 року позивача переведено на пенсію третьої групи інвалідності захворювання, пов`язаного з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС, призначену та обчислену у відповідності до статті 54 Закону №796-ХІІ.

Проте, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року у справі № 200/1499/21-а поновлені права ОСОБА_1 та скасовано рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України, оформлене протоколом від 30.10.2020 № 17. На виконання вказаного судового рішення позивачеві видано нове посвідчення від 29.09.2021 року.

Таким чином в період з 01.01.2021 року по 27.10.2021 року позивача було переведено на пенсію по інвалідності третьої групи відповідно до статей 30-34 Закону №1058-ІV в зв`язку з не підтвердження статусу особи учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з підстав, які в подальшому були скасовані в судовому порядку.

З урахуванням наведеного, порушене право позивача, яке полягає у переведенні на пенсію меншого розміру полягає поновленню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за період з 01.01.2021 по 26.10.2021 включно відповідності до статті 54 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням надбавок, підвищень та фактично здійснених виплат за вказаний період.

Водночас суд враховує, що переведенні позивача на інший вид пенсії здійснено відповідачем на підставі отриманих документів про не підтвердження статусу особи учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на підставі протоколу від 30.10.2020 року № 17 Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України.

За вказаних обставин суд не знайшов підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача, який діяв у відповідності да наявних документів щодо права позивача на певний вид пенсії. Тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання виплатити компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 46 Закону 1058-IV, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі - Порядок), для реалізації згаданого Закону.

Згідно зі статтею 1 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи та організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 вказаного Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Зі змісту статті 4 Закон № 2050-ІІІ та пункту 5 Порядку випливає, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Таким чином, за змістом наведеної норми компенсація повинна бути обчислена при виплаті доходу, але, враховуючи, що сторонами не надано підтверджень про розмір фактично отриманих пенсійних виплат, позовна вимога щодо зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушення строків її виплати, на час розгляду справи суд вважає такою, що не підлягає задоволенню.

Крім того, умовою нарахування такої компенсації є вина органу, який виплатив відповідні доходи із затримкою.

Проте, як зазначено вище, у цій справі судом встановлена відсутність протиправних рішень, дій, чи бездіяльності відповідача як органу Пенсійного фонду України, оскільки рішення про не підтвердження статусу особи учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у формі протоколу від 30.10.2020 року № 17 приймалося Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України.

З наведених підстав заявлені вимоги в частині виплати компенсації за несвоєчасну виплату пенсії також задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Оскільки відповідно до пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, звільнені від сплати судового збору, судові втрати у справі розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за період з 01.01.2021 року до 26.10.2021 року включно у відповідності до статті 54 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням надбавок та підвищень, а також фактично сплачених сум за вказаний період.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua) відповідно до наявних умов електропостачання через обставини збройної агресії проти України.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.А. Чекменьов