Справа № 300/33/22
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/33/22 пров. № А/857/11640/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Большакової О.О., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

суддя (судді) в суді першої інстанції Микитюк Р.В.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

30 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив: визнати неправомірними дії про відмову у зарахуванні його заробітної плати, яку він отримував у ТОВ «КНГ-СЕРВІС» у період січень-червень 2012 року, у ТОВ «ДенКаРС», які він отримував у період березень грудень 2009 року та березень 2013 року грудень 2018 року; зобов`язати зробити перерахунок з 01 листопада 2021 року призначеної йому пенсії по віку за Списком № 2 з врахуванням заробітної плати, яку він отримував у ТОВ «ДенКаРС» в період березень грудень 2009 року на підставі довідки про заробітну плату № 267 від 17 вересня 2021 року, у ТОВ «КНГ-СЕРВІС» в період січень - червень 2012 року на підставі довідки про заробітну плату № 401 від 09 вересня 2020 року, у ТОВ «ДенКаРС» в період березень 2013 року грудень 2018 року на підставі довідки про заробітну плату № 268 від 17 вересня 2021 року, а також дорахувати, виплатити недоплачені йому суми пенсії.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що є пенсіонером і перебуває на обліку у відповідача, де йому нараховується та виплачується пенсія по Списку № 2 з 10 серпня 2020 року. Вказує, що при призначенні пенсії відповідачем враховано йому до страхового стажу роботу у ТОВ «КНГ-СЕРВІС» та ТОВ «ДенКаРС», але з невідомих причин не зарахувало до розрахунку пенсії заробітну плату, яку він отримував у цих товариствах. Зазначає, що 03.11.2021 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії із врахуванням заробітної плати вказаної у довідках виданих ТОВ «КНГ-СЕРВІС» № 401 від 09.09.2020, ТОВ «ДенКаРС» № 267 від 17.09.2021 та № 268 від 17.09.2021. Проте, відповідач відмовив у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, ним (незважаючи на те, що довідки витребувані самим відповідачем) не представлено первинних документів, які підтверджують достовірність довідок про заробітну плату. Вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні заробітної плати на вищевказаних роботах, оскільки весь стаж роботи на вказаних підприємствах підтверджується записами у трудовій книжці та довідками про заробітну плату, у яких зазначено, що на всі виплати нараховані страхові внески в Пенсійний фонд.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року залучено до участі у справі № 300/33/22 в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 липня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 15 від 04.11.2021 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у зарахуванні заробітної плати, яку ОСОБА_1 отримував у ТОВ «КНГ-СЕРВІС» у період січень - червень 2012 року, у ТОВ «ДенКаРС», які ОСОБА_1 отримував у період березень - грудень 2009 року та березень 2013 року - грудень 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зробити перерахунок з 01.11.2021 призначеної ОСОБА_1 пенсії по віку за Списком № 2 з врахуванням заробітної плати, яку він отримував у ТОВ «ДенКаРС» у період березень грудень 2009 року на підставі довідки про заробітну плату № 267 від 17.09.2021, у ТОВ «КНГ-СЕРВІС» у період січень - червень 2012 року на підставі довідки про заробітну плату № 401 від 09.09.2020, у ТОВ «ДенКаРС», у період березень 2013 року грудень 2018 року на підставі довідки про заробітну плату № 268 від 17.09.2021, а також дорахувати, виплатити недоплачені ОСОБА_1 суми пенсії.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також те, що ГУ ПФУ в Івано-Франківській області враховано у трудовий стаж роботу позивача у ТОВ «КНГ-СЕРВІС» січень червень 2012 року, у ТОВ «ДенКаРС» березень грудень 2009 року та березень 2013 року грудень 2018 року, то ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зобов`язано врахувати позивачу і заробітну плату, яку позивач отримував на даних підприємствах у вказаний період. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що для ефективного захисту прав позивача позовні вимоги слід задовольнити шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправними дій Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області про відмову ОСОБА_1 в перерехунку пенсії за віком та зобов`язання Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області зробити перерахунок ОСОБА_1 призначеної пенсії по віку за Списком №2 з врахуванням заробітної плати, яку він отримував у ТОВ «ДенКаРС» в період березень - грудень 2009 року на підставі довідки про заробітну плату № 267 від 17.09.2021, у ТОВ «КНГ-СЕРВІС» в період січень - червень 2012 року на підставі довідки про заробітну плату №401 від 09.09.2020, у ТОВ «ДенКаРС» в період березень 2013 року - грудень 2018 року на підставі довідки про заробітну плату № 268 від 17.09.2021, а також дорахувати, виплатити недоплачені йому суми пенсії.

Також, беручи до уваги висновок суду про те, що відповідачем протиправно, всупереч вимог чинного законодавства України відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, з метою належного та ефективного захисту порушених прав ОСОБА_1 , суд першої інстанції вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 15 від 04.11.2021 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Не погодившись з прийнятим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що довідка про заробітну плату № 401 від 09.09.2020 видана ТОВ «КНГ-СЕРВІС» позивачем до заяви від 03.11.2021 не подавалась, та відповідно рішення про відмову в перерахунку пенсії з врахуванням заробітної плати на підставі даної довідки органом Пенсійного фонду не приймалось. Звертає увагу на те, що згідно абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між урядом України і Урядом Російської Федерації «про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох сторін, взаємно визначається Сторонами, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, не території якої відбувалась трудова діяльність. Вважає, що позивачу правомірно відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, оскільки відсутні первинні документи, підтверджуючі достовірність довідок про заробітну плату

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, де йому нараховується та виплачується пенсія по Списку № 2 з 10 серпня 2020 року.

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , від 18.11.1985 (а.с.9-13), ОСОБА_1 , серед іншого, працював:

з 14.03.2009 по 05.05.2009 - бурильником 7 розряду капітального ремонту свердловин у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ДенКаРС» (записи № 25-26);

з 14.03.2012 по 09.08.2012 - бурильником 7 розряду капітального ремонту свердловин у Товаристві з обмеженою відповідальністю «КНГ-СЕРВІС» (записи № 35-36);

з 17.03.2013 по 27.01.2014, з 29.03.2014 по 14.12.2014, з 04.02.2015 по 15.11.2015, з 28.01.2016 по 03.12.2016, з 05.12.2016 по 05.12.2017, з 17.12.2017 по 18.11.2018 - бурильником капітального ремонту свердловин у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ДенКаРС» (записи № 37-48) (а.с.9-13).

Після призначення пенсії на запит відповідача до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області 19.10.2020 надійшла довідка про заробітну плату позивача у ТОВ «КНГ-СЕРВІС» № 401 від 09.09.2020, яку позивач отримував у період січень червень 2012 року. (а.с.18-20).

06 жовтня 2021 року до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області поштою надійшли довідки про заробітну плату позивача у ТОВ «ДенКаРС»: № 267 від 17.09.2021, яку позивач отримував у період березень грудень 2009 року, № 268 від 17.09.21, яку позивач отримував у період березень 2013 грудень 2018 року (а.с.21-23).

03.11.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії з врахуванням заробітної плати вказаної у довідках виданих ТОВ «КНГ-СЕРВІС» № 401 від 09.09.2020, ТОВ «ДенКаРС» № 267 від 17.09.2021 та № 268 від 17.09.2021 (а.с.24-25).

Рішенням ГУ ПФ України у Вінницькій області № 15 від 04.11.2021 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, а саме зміна надбавки (по довідках про заробітну плату № 267, № 268) ОСОБА_1 , оскільки відсутні первинні документи, підтверджуючі достовірність довідок про заробітну плату (а.с.52).

Вищезазначене рішення ГУ ПФ України у Вінницькій області продубльовано листом ГУ ПФ України в Івано-Франківській області № 0900-0213-8/42745 від 15.11.2021, згідно яким ГУ ПФУ в Івано-Франківській області відмовило у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що позивачем не представлено первинних документів, які підтверджують достовірність довідок про заробітну плату (а.с.26-27).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон № 1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом 1 цього пункту, у період до 01 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами 1 і 3-13 цього пункту, страхового стажу, зокрема, в період звернення з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи, жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України Про пенсійне забезпечення .

Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII (в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, які рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/200 визнанні неконституційними) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Із матеріалів справи слідує, що відповідно до рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області № 15 від 04.11.2021 про відмову в перерахунку пенсії, до заяви надано довідки про заробітну плату № 267, №268 від 17.09.2021, яка видана ООО «ДенКаРС» Ханти-Мансійського Автономного Округу Тюменської області без підтвердження первинними документами (а.с.52).

Стосовно відмови у зарахуванні позивачу заробітної плати, яку позивач отримував у ТОВ «КНГ-СЕРВІС» у період січень червень 2012 року, у ТОВ «ДенКаРС", яку позивач отримував у період березень грудень 2009 року та березень 2013 року грудень 2018 року, колегія суддів зазначає таке.

Із листа ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 15.11.2021 № 0900-0213-8/42745 (а.с. 26-27) слідує, що позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки ним не представлено первинних документів, які підтверджують достовірність довідок про заробітну плату.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок №637).

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерством праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок №383) визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637).

Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки або відсутності у ній необхідних записів, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17, від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 та від 25 квітня 2019 року у справі № 159/4178/16-а.

Пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58), встановлено, що у графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 трудової книжки «Відомості про роботу» пишеться: «прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво» із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій».

Судом першої інстанції вірно встановлено, що трудова книжка позивача заповнена у відповідності до вимог Інструкції №58 та містить всі необхідні записи, які дають можливість встановити дату прийняття та звільнення з роботи, місце роботи та накази, на підставі яких ОСОБА_1 прийнятий на таку роботу.

Крім того, спірні періоди роботи позивача підтверджуються довідками.

Так, періоди роботи позивача з 14.03.2009 по 12.01.2010, з 17.03.2013 по 18.11.2018 у ТОВ «ДенКаРС» та нарахування заробітної плати, окрім записів трудової книжки, додатково підтверджуються довідками ТОВ «ДенКаРС» Ханти-Мансійського Автономного Округу Тюменської області від 17.09.2021 № 267, 268 (а.с.21-22).

Спірні періоди роботи позивача з січня - червня 2012 року у ТОВ «КНГ-СЕРВІС» підтведжуються також довідкою даного підприємства від 09.09.2020 № 401 (а.с.18).

Відповідно до довідки від 09.09.2020 №401 ОСОБА_1 отримував заробітну плату у ТОВ «КНГ-СЕРВІС» за період січень - червень 2012 року (а.с.18).

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн»" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг регламентовано положеннями статті 8 Закону № 1058-ІV.

Статтею 1 Закону № 1058-ІV визначено, що страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, яке діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (пункт 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-ІV).

Згідно з частинами 1, 10, 12 статті 20 Закону №1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини 16 статті 106 Закону №1058-ІV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату, несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Такі вимоги визначені і в національному законодавстві російської федерації.

Відповідно до абзацу 3 статті 3 Федерального закону «Про трудові пенсії в Російській Федерації» від 17.12.2001 р № 173-ФЗ, іноземні громадяни та особи без громадянства, які постійно проживають в Російській Федерації, мають право на трудову пенсію нарівні з громадянами Російської Федерації, за винятком випадків, встановлених федеральним законом або міжнародним договором Російської Федерації.

Федеральним законом «Про внесення змін в окремі законодавчі акти Російської Федерації з питань встановлення тарифів страхових внесків в державні позабюджетні фонди» від 03.12.2011 № 379-ФЗ внесено зміни в статтю 7 Федерального закону «Про обов`язкове пенсійне страхування в Російській Федерації» №167-ФЗ від 15.11.2001, відповідно до яких, застрахованими особами є особи, на яких поширюється обов`язкове пенсійне страхування відповідно до цього закону.

При цьому, статтею 9 даного Федерального закону передбачено, що він вступає в силу з 01.01.2012.

Таким чином, обов`язок реєстрації в системі обов`язкового пенсійного страхування іноземних громадян і осіб без громадянства, та відповідно, сплати за них страхових внесків на фінансування страхової частини трудової пенсії в бюджет Пенсійного фонду Російської Федерації виник з 01.01.2012.

Натомість, відсутність інформації про сплату страхових внесків за певні періоди роботи жодним чином не підтверджує несплату таких внесків.

Колегія суддів також наголошує, що усі періоди роботи позивача відображені в трудовій книжці, записи оформлені у відповідності до вимог Інструкції № 58, жодних виправлень, закреслень тощо, не містять. Водночас, відповідач не ставить під сумнів достовірність та точність внесених до трудової книжки записів про спірні періоди роботи позивача.

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Вказане свідчить про те, що відповідачі діяли недобросовісно та необґрунтовано, не врахували усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для призначення пенсії позивачу, і, як наслідок, допустили неналежний розгляд поданої ним заяви і документів.

При цьому позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також те, що ГУ ПФУ в Івано-Франківській області враховано у трудовий стаж роботу позивача у ТОВ «КНГ-СЕРВІС» січень червень 2012 року, у ТОВ «ДенКаРС» березень грудень 2009 року та березень 2013 року грудень 2018 року, то ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зобов`язано врахувати позивачу і заробітну плату, яку позивач отримував на даних підприємствах у вказаний період.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачами безпідставно відмовлено у перерахунку позивачу пенсії за віком.

Згідно з п. п. 4, 23 ч. 1 Європейської соціальної хартії від 03.05.1996, ратифікованої Закону України «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)» № 137-V від 14.09.2006 усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до Розділу ІІ Конституції України право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням і забезпечується ч. 2 ст. 22 Конституції України.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено повноваження суду у разі задоволення позову прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, а також застосувати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Стосовно доводів скаржника про те, що довідка про заробітну плату № 401 від 09.09.2020 видана ТОВ «КНГ-СЕРВІС» позивачем до заяви від 03.11.2021 не подавалась, та відповідно рішення про відмову в перерахунку пенсії з врахуванням заробітної плати на підставі даної довідки органом Пенсійного фонду не приймалось, колегія суддів зазначає наступне.

Із матеріалів справи слідує, що після призначення пенсії на запит відповідача до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області 19.10.2020 надійшла довідка про заробітну плату позивача у ТОВ «КНГ-СЕРВІС» № 401 від 09.09.2020, яку позивач отримував у період січень червень 2012 року. (а.с.18-20).

Колегія суддів звертає увагу на те, що вищевказана заява витребовувалась відповідачем та на момент подання заяви про перерахунок пенсії була наявною у матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 .

Натомість пенсійний орган, зараховуючи до стажу роботи позивача за Списком № 2 період роботи у ТОВ «КНГ-СЕРВІС» з січня по червень 2012 року, зобов`язаний був при здійсненні перерахунку пенсії враховувати довідку про заробітну плату № 401 від 09.09.2020 видану ТОВ «КНГ-СЕРВІС» за вищевказаний період.

Тому доводи скаржника про те, що в цій частині права позивача не порушені, є необгрунтованими та не можуть братись судом до уваги.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що для ефективного захисту прав позивача позовні вимоги слід задовольнити шляхом визнання протиправними дій Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області про відмову ОСОБА_1 в перерехунку пенсії за віком та зобов`язання Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області зробити перерахунок ОСОБА_1 призначеної пенсії по віку за Списком №2 з врахуванням заробітної плати, яку він отримував у ТОВ «ДенКаРС» в період березень - грудень 2009 року на підставі довідки про заробітну плату № 267 від 17.09.2021, у ТОВ «КНГ-СЕРВІС» в період січень - червень 2012 року на підставі довідки про заробітну плату № 401 від 09.09.2020, у ТОВ «ДенКаРС» в період березень 2013 року - грудень 2018 року на підставі довідки про заробітну плату № 268 від 17.09.2021, а також дорахувати, виплатити недоплачені йому суми пенсії.

Крім того, як зазначалося вище, рішенням ГУ ПФ України у Вінницькій області № 15 від 04.11.2021 відмовлено гр. ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Таким чином, оскільки відповідачем протиправно, всупереч вимог чинного законодавства України відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, з метою належного та ефективного захисту порушених прав ОСОБА_1 , суд першої інстанції вірно вийшов за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 15 від 04.11.2021 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 липня 2022 року у справі № 300/33/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. О. Большакова
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 22 грудня 2022 року.