Справа № 160/13216/21
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 грудня 2022 року Справа № 160/13216/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., перевіривши матеріали позовної заяви Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Держави до Новопільської сільської ради Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Держави до Новопільської сільської ради Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій позивач просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Златоустівської сільської ради №251-XXVIII/VII від 26.04.2019 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Златоустівської сільської ради, ОСОБА_2 ».

Ухвалою суду від 11.08.2021 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду шляхом подання до суду за наявності інших відповідних підстав заяву із обгрунтуванням поважності причин пропуску строку звернення до суду із підтверджуючими доказами; додаткове обгрунтування підстав звернення до суду, а саме, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави прийнятим спірним рішенням органу місцевого самоврядування; всіх наявних у позивача доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (в тому числі, щодо реалізації спірного рішення шляхом його виконання, статус спірної земельної ділянки на день звернення до суду, реалізація права ОСОБА_2 на безоплатну приватизацію спірної земельної ділянки).

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали засобами поштового зв`язку надійшла від Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Держави до Новопільської сільської ради Дніпропетровської області заява про усунення недоліків позовної заяви, зокрема, в якій позивачем надані пояснення щодо пропущення строку звернення до суду.

Ознайомившись із заявою про усунення недоліків судом встановлено, що ухвала суду про залишення позовної заяви без руху, не виконана в повному обсязі з огляду на наступне.

Зі змісту ухвали суду про залишення позовної заяви без руху слідує, що однією з підставою для прийняття такого рішення суду є невідповідність позовної заяви вимогам ст.ст. 122, 123 КАС України.

Так, в ухвалі про залишення без руху суд зауважив, що статтею 122 КАС України визначено строки звернення до суду із адміністративним позовом, а саме, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається з позовної заяви, оскаржуване рішення Златоустівської сільської ради прийнято 26.04.2019 року. Підстави, що дали позивачу право на пред`явлення визначених законом вимог виникли 22.01.2021 року, а саме з дати набрання законної сили постанови Криворізького районного суду Дніпропетровської області у справі №177/1751/20 від 11.01.2021 року, якою депутата Златоустівської сільської ради ОСОБА_1 визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1,2 ст.172-7 КУпАП. З відповідним позовом позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 31.07.2021 року, про що свідчить поштовий конверт. З урахуванням змісту позовної заяви Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк для звернення до суду із означеною позовною заявою.

На обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду позивач посилається в черговий раз на те, що у зв`язку з реформуванням органів прокуратури, відповідно до наказу Офісу Генерального прокурора від 17.02.2021 №40, з 15.03.2021 почала роботу Криворізька східна окружна прокуратура. З огляду на даний факт прокуратурою, як спеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції, здійснюється систематичний аналіз стану законності у сфері запобігання корупції з метою попередження корупційних або пов`язаних із корупцією правопорушень у публічній і приватній сферах суспільних відносин, а також усунення їх негативних наслідків. Проведеним моніторингом судових рішень у сфері корупції, прийнятих судами, що розташовані у межах територіальної юрисдикції прокуратури та розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень з початку 2021 року, виявлено, зокрема постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11.01.2021 у справі №177/1751/20, яка набрала законної сили 22.01.2021. За результатами вивчення постанови суду від 11.01.2021 у справі №177/1751/20 прокуратурою, відповідно до вимог ст.23 Закону України Про прокуратуру, з метою недопущення порушення законодавства та встановлення підстав для представництва інтересів держави, отримано від Новопільської сільської ради копію спірного рішення Златоустівської сільської ради №251-XXVIIІ/VIІ від 26.04.2019 та інших документів, інформації. За результатами вивчення отриманих документів та інформації прокуратурою встановлено підстави для представництва інтересів держави у формі звернення до суду з позовною заявою в інтересах держави до Новопільської сільської ради, третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення Златоустівської сільської ради №251-XXVIII/VII від 26.04.2019 Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Златоустівської сільської ради, ОСОБА_2 . За таких обставин встановлений абз.2 ч.2 ст.122 КАС України тримісячний строк для звернення суб`єкта владних повноважень до адміністративного суду пропущено з об`єктивних причин, які в даному випадку є поважними. Враховуючи викладене, Криворізька східна окружна прокуратура Дніпропетровської області, керуючись ст. ст. 121, 122 КАС України, зважаючи на об`єктивні та поважні причини пропуску процесуального строку на звернення до суду з даним позовом, звертається до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про визнання причини строку поважаними та встановлення процесуального строку на звернення до суду з цим позовом.

Суд зазначає, установлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених КАС України. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом в ухвалах від 17.04.2018 у справі № 9901/473/18, від 11.03.2019 у справі №9901/95/19 та від 08.04.2019 у справі №9901/138/19.

У Рекомендації Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27 травня 2003 року №1604 (2003) Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені й ефективні органи.

Консультативна рада європейських прокурорів (далі - КРЄП), створена Комітетом Міністрів Ради Європи 13 липня 2005 року, у Висновку № 3 (2008) Про роль прокуратури за межами сфери кримінального права наголосила, що держави, у яких прокурорські служби виконують функції за межами сфери кримінального права, мають забезпечувати реалізацію цих функцій згідно з такими, зокрема, принципами: діючи за межами сфери кримінального права, прокурори мають користуватися тими ж правами й обов`язками, що й будь-яка інша сторона, і не повинні мати привілейоване становище у ході судових проваджень (рівність сторін); обов`язок прокурорів обґрунтовувати свої дії та розкривати ці причини особам або інститутам, задіяним або зацікавленим у справі, має бути встановлений законом.

Згідно з пунктом 2 Рекомендації CM/Rec (2012)11 щодо ролі державних прокурорів за межами системи кримінального судочинства, прийнятої Комітетом міністрів Ради Європи 19 вересня 2012 року, обов`язками та повноваженнями прокурора за межами системи кримінального провадження є представництво загальних та громадських інтересів, захист прав людини та основоположних свобод, а також підтримка верховенства права. При цьому обов`язки та повноваження прокурорів за межами кримінального судочинства мають завжди встановлюватися та чітко визначатися у законодавстві (пункт 3 цієї Рекомендації).

З огляду на вищенаведене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, підстави та порядок звернення прокурора до адміністративного суду в порядку його представництва інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено та відмінно від реалізації права на звернення до суду самого суб`єкта владних повноважень.

Початок перебігу строку, встановленого для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень, не пов`язується з моментом створення такого суб`єкта чи наділення його відповідними функціями та компетенцією, адже інше призводить до можливості держави через такі дії практично необмежено у часі реалізувати право на звернення з позовом за власним волевиявленням.

Таким чином, за своєю правовою природою повідомлення прокурором відповідного суб`єкта владних повноважень про майбутнє звернення прокурора до суду, витребування ним документів для підтвердження підстав представництва в суді не може слугувати механізмом продовження встановлених законом строків звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки це призведе до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах, порушення стабільності у діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання ними своїх функцій.

Підставою звернення прокурора з вимогами до адміністративного суду є порушення або загроза порушення інтересів держави у випадках, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

При цьому, відлік строку для звернення до суду Кодекс адміністративного судочинства України пов`язує з виникненням підстав, що надають йому право на таке звернення.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. ЄСПЛ зауважує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли б бути ущемлені у разі, якщо було б передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу (див. mutatis mutandis рішення у справах ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії від 20 вересня 2011 року (OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia, заява № 14902/04, пункт 570), Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства від 22 жовтня 1996 року (Stubbings and Others v. the United Kingdom, заяви № 22083/93 і № 22095/93, пункт 51).

Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі №826/13768/16.

Також у постанові від 13.02.2019 у справі №826/13768/16 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що обставини виявлення прокурором під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні відповідних порушень інтересів держави, які підлягають захисту в суді, поза межами строку звернення до суду повинні враховуватися судами як поважні причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, якщо прокурор звернувся до суду протягом встановленого законом строку звернення з дня виявлення таких порушень. Проте направлення прокурором листів до відповідних державних органів щодо здійснення заходів захисту інтересів держави не зупиняє та не перериває перебігу встановленого процесуальним законом строку звернення до суду.

Якщо до суду звертається прокурор, то строк звернення обчислюється від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися саме позивач (відповідний орган, в інтересах якого звертається прокурор), а не прокурор.

Це правило пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини. Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі №648/2419/13-ц.

У той же час, наведені позивачем обставини не можуть вважатись судом поважними, оскільки як направлення листів до відповідних органів так і ведення будь-яких перемовин з відповідачем не унеможливлювали та не ускладнювали звернення позивача до суду з даним позовом в межах встановлених законом строків.

Крім того, відсутність у позивача тексту постанови Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11.01.2021 у справі №177/1751/20, яка набрала законної сили 22.01.2021 також не може бути підставою для визнання поважними причин пропуску такого строку, оскільки позивач не був позбавлений права звернутись своєчасно із клопотанням про витребування таких доказів у відповідача або звернутися із відповідними клопотанням до судових органів.

З огляду на те, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11.01.2021 у справі №177/1751/20, яка набрала законної сили 22.01.2021 року, надіслана судом 14.01.2021 року та у відповідності до положень Закону України Про доступ до судових рішень оприлюднена 15.01.2021 року та враховуючи те, що позивачем особисто в заяві про усунення недоліків вказано, що проведеним моніторингом судових рішень у сфері корупції, прийнятих судами, що розташовані у межах територіальної юрисдикції прокуратури та розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень з початку 2021 року, виявлено, зокрема постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11.01.2021 у справі №177/1751/20, яка набрала законної сили 22.01.2021.

Отже, слід дійти висновку, що позивач вже на початку 2021 року був обізнаний про порушення законодавства та встановлення підстав для представництва інтересів держави. Таким чином, позивачем не доведено суду належними та допустими доказами за яких саме поважних причин було пропущено строк на звернення до суду, а наведені позивачем причини у заяві про поновлення цього строку не є поважними.

Частиною 1 ст. 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.2 ст. 123 КАС України).

Таким чином, із заяви про усунення недоліків позовної заяви, яка направлена позивачем на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 11.08.2021 року, вбачається, що вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем в повному обсязі не виконано, клопотання про продовження строку для усунення недоліків до суду не подано.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 160, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Держави до Новопільської сільської ради Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення - повернути позивачеві.

Копію ухвали разом з позовною заявою та доданими матеріалами надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви, не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та в строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева