Справа № 240/3931/21
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Житомир справа № 240/3931/21

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Липи В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації про визнання незаконними та протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації, в якому просить :

- визнати незаконними та протиправними дії Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації щодо відмови у встановленні статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС першої категорії та у видачі посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1) серії А синього кольору;

- зобов`язати відповідача встановити йому статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС першої категорії та видати посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" у 1986 році (категорія 1) серії А синього кольору, з часу звернення, з 16 травня 2019 року.

В обґрунтування позову зазначено, що відмова у встановленні статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС першої категорії та видачі посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1) є необґрунтованою та суперечить чинному законодавству, оскільки, як стверджує позивач, він у період з 29.04.1986 по 07.05.1986 був направлений на ліквідацію аварії на ЧАЕС в Поліський район, та з 06.06.1986 повторно приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Зауважує, що надав відповідачу всі необхідні документи, які не прийняті до уваги.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач, на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, до суду направив відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Заперечуючи проти позову стверджує, що відповідно до ст.10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів. Оскільки роботи, які виконував ОСОБА_1 проводились за межами зони відчуження (у с.Максимовичи Поліського р-ну Київської області) керуючись при цьому нормою постанови КМУ від 20 січня 1997 року №551 йому правомірно встановлено статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи та видано посвідчення серії НОМЕР_1 від 04.03.1994. Позивачу, за наслідками розгляду його звернень, запропоновано надати копії документів, підтверджуючих участь у роботі по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження, чого зроблено не було, тому правових підстав для видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідач не знайшов.

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, дійшов наступних висновків.

Встановлено з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до відповідача щодо видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Листом від 25.02.2021 Департамент праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації повідомив позивача про те, що оскільки роботи, які виконував ОСОБА_1 проводились за межами зони відчуження (у с.Максимовичи Поліського р-ну Київської області) керуючись при цьому нормою постанови КМУ від 20 січня 1997 року №51 йому правомірно встановлено статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи та видано посвідчення серії НОМЕР_1 від 04.03.1994. Запропоновано надати копії документів, підтверджуючих участь у роботі по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у встановленні статусу та видачі посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС", звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлює Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до статті 1 Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

За частиною 2 статті 1 державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи та створення умов проживання і праці на забруднених територіях базується на принципах:

пріоритету життя та здоров`я людей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, повної відповідальності держави за створення безпечних і нешкідливих умов праці;

комплексного розв`язання завдань охорони здоров`я, соціальної політики і використання забруднених територій на основі державних цільових програм з цих питань та урахування інших напрямів економічної та соціальної політики, досягнень в галузі науки та охорони навколишнього середовища;

соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

використання економічних методів поліпшення життя шляхом проведення політики пільгового оподаткування громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та їх об`єднань.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

За частиною 1 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Згідно з ч. 1 ст. 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 вказаної статті посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 р. № 551 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з п. 3 Порядку інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесених до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

Відповідно до п. 10 Порядку видача посвідчень провадиться Радою Міністрів Республіки Крим, обласним, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій за місцем проживання.

Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС посвідчення видаються на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військовий квиток і довідка командира військової частини про участь в ліквідації наслідків аварії в зоні відчуження; в) довідка про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту);

інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки МСЕК про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до відповідача щодо видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Листом від 25.02.2021 Департамент праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації повідомив позивача про те, що оскільки роботи, які виконував ОСОБА_1 проводились за межами зони відчуження (у с.Максимовичи Поліського р-ну Київської області) керуючись при цьому нормою постанови КМУ від 20 січня 1997 року №51 йому правомірно встановлено статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи та видано посвідчення серії НОМЕР_1 від 04.03.1994. Запропоновано надати копії документів, підтверджуючих участь у роботі по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження.

Аналіз наведених вище положень свідчить про те, що умовою видачі посвідчення ліквідатора є наявність відповідних документів, які підтверджують факт роботи в зоні відчуження, без наявності яких статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не може бути підтвердженим, а посвідчення не може бути виданим.

Долучена позивачем до матеріалів справи копія довідки від 25.04.208 №129 та архівні виписки від 14.05.2018 №229 не містять доказів праці саме у зоні відчуження, оскільки відсутні відомості про населений пункт роботи позивача за період з 29.04.1986 по 07.05.1986.

Так, матеріали справи не містять доказів участі ОСОБА_1 у роботі по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження, як і не надано докази подання відповідних документів до районної державної адміністрації за місцем проживання.

Крім того, слід зазначити, що згідно з п.п.13,14 Порядку спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, та осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються утвореними Київською та Житомирською облдержадміністраціями комісіями з вирішення спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, на підставі підтвердних документів про участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, евакуацію із зони відчуження в 1986 році, документів, що підтверджують факт проживання в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження.

Особові справи громадян надсилаються на розгляд комісій, зазначених в абзаці першому цього пункту, за рішенням регіональних комісій.

Рішення комісій, зазначених у пункті 13 цього Порядку, є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. У разі встановлення такими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення таких комісій підлягає вилученню уповноваженими органами.

Проте, як встановлено з матеріалів справи, позивач не звертався до вказаної комісії щодо розгляду спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, та осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році.

Крім того, з огляду на встановлені обставини, суд зважає, що лист відповідача щодо розгляду звернення ОСОБА_1 не є рішенням суб`єкта вданих повноважень, у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому відповідно і не створює правових наслідків для останнього.

Разом з тим, суд наголошує, що документи, які позивач долучив до свого позову, належним чином не підтверджують набуття ним статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому підстави для видачі відповідного посвідчення відсутні.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_2 ) до Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації (майдан С.П. Корольова, 3/14, м.Житомир,10014. Код ) про визнання незаконними та протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Липа