Справа № 140/6863/22
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/6863/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком.

Позивач звернулася до відповідача із заявою про зарахування до страхового стажу періоду проживання з чоловіком військовослужбовцем в місцевостях, де не було можливості працювати за спеціальністю.

Листом від 20.04.2022 № 4474-3487/М-02/8-0300/22 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача, що при призначенні пенсії за віком до страхового стажу зараховано період роботи з 01.04.1982 по 20.10.1988, з 03.12.1990 по 03.07.1991, з 29.08.1991 по 20.05.1993, з 20.07.1993 по 27.01.1994 та з 28.01.1994 по 31.03.1994 на підставі трудової книжки, який частково співпадає з періодом перебування разом із чоловіком за кордоном.

Проте, відповідач не зарахував до страхового стажу періоди проживання з чоловіком військовослужбовцем в місцевостях, де не було можливості працевлаштування за спеціальністю, а саме: з 21.10.1988 по 02.12.1990, з 04.07.1991 по 28.08.1991, з 21.05.1993 по 19.07.1993 та з 01.04.1994 по 27.07.1994.

Позивач вказані дії відповідача вважає протиправними, з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ), частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ) дружинам (чоловікам) військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, до загального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком, зараховується період проживання разом з чоловіком (дружиною) в місцевостях, де не було можливості працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.

Згідно із довідкою, що видана ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 02.02.2022 за № 172/1, чоловік позивача ОСОБА_2 , прапорщик в запасі, проходив військову службу у Збройних Силах з 08.04.1980 по 23.06.2000, в т. ч. з 23.08.1988 по 27.07.1994 проходив службу в Німеччині.

20.10.1988 позивач звільнилася з роботи Рава-Руського лісового господарства, де працювала за спеціальністю (закінчила Львівський лісотехнічний інститут та 27.06.1988 отримала диплом за спеціальністю «технологія деревообробки») за власним бажанням, у зв`язку із переведенням чоловіка на службу, одразу переїхала до Німеччини за місцем служби чоловіка, де і проживала з ним до 27.07.1994.

Крім того, проживання позивача у Німеччині у спірний період підтверджується відомостями із трудової книжки, довідкою Спеціалізованого підприємства для газет, журналів, брошур та комерційного друку друкарні Меркіше Фольксштімме, архівними довідками Центрального архіву Міністерства оборони РФ від 15.12.2021 № 8/205868, від 23.12.2021 № 4/205868.

Позивач просить визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо не зарахування до страхового стажу періоду проживання з чоловіком військовослужбовцем у місцевості, де не було можливості працевлаштування, а саме: з 21.10.1988 по 02.12.1990, з 04.07.1991 по 28.08.1991, з 21.05.1993 по 19.07.1993 та з 01.04.1994 по 27.07.1994, та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням страхового стажу періоду проживання з чоловіком військовослужбовцем у місцевості, де не було можливості працевлаштування, а саме: з 21.10.1988 по 02.12.1990, з 04.07.1991 по 28.08.1991, з 21.05.1993 по 19.07.1993 та з 01.04.1994 по 27.07.1994.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 23).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 17.11.2022 № 0300-0902-7/38140 (а. с. 25-26) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що періоди з 21.10.1988 по 02.12.1990, з 04.07.1991 по 28.08.1991, з 21.05.1993 по 19.07.1993 та з 01.04.1994 по 27.07.1994 правомірно не зараховані до страхового стажу у зв`язку із відсутністю довідок, які б підтверджували факт проживання з чоловіком військовослужбовцем в місцевості, де не було можливості працевлаштуватися.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову необхідно відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

З матеріалів справи вбачається, що у 2022 році позивач звернулася до відповідача із заявою стосовно зарахування до страхового стажу періоду проживання з чоловіком військовослужбовцем в місцевостях, де не було можливості працювати за спеціальністю.

Листом від 20.04.2022 № 4474-3487/М-02/8-0300/22 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача, що при призначенні пенсії за віком до страхового стажу зараховано період роботи з 01.04.1982 по 20.10.1988, з 03.12.1990 по 03.07.1991, з 29.08.1991 по 20.05.1993, з 20.07.1993 по 27.01.1994 та з 28.01.1994 по 31.03.1994 на підставі трудової книжки, який частково співпадає з періодом перебування разом із чоловіком за кордоном. При цьому, за умови підтвердження відповідними документами факту проживання з чоловіком військовослужбовцем в місцевостях, де не було можливості працевлаштування за спеціальністю, спеціалістами управління буде вивчено питання зарахування до страхового стажу періоду з 21.10.1988 по 02.12.1990, з 04.07.1991 по 28.08.1991, з 21.05.1993 по 19.07.1993 та з 01.04.1994 по 27.07.1994 (а. с. 19).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону № 2011-ХІІ дружинам (чоловікам) військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, до загального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком, зараховується період проживання разом з чоловіком (дружиною) в місцевостях, де не було можливості працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.

Пунктом «з» частини третьої статті 56 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що до стажу роботи зараховується також: період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.

Згідно із частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 13 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637; в редакції, чинній на момент надання відповіді листом ГУ ПФУ у Волинській області від 20.04.2022 № 4474-3487/М-02/8-0300/22), період проживання дружини військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби) з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками (додаток № 4), виданими командирами (начальниками) військових частин, військових навчальних закладів на підставі документів, які підтверджують зазначений період.

При цьому для дружини військовослужбовця, звільненого з військової служби, період проживання до 1 січня 2004 р. з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками, які видаються територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за період проживання:

у гарнізонах, розташованих за кордонами колишнього СРСР та України, - на підставі особової справи звільненого військовослужбовця та документів про перетин державного кордону дружиною військовослужбовця;

у гарнізонах, розташованих у межах колишнього СРСР, України та країн - членів Співдружності незалежних держав, - на підставі особової справи звільненого військовослужбовця, довідки місцевих органів влади про період фактичного проживання (реєстрації, прописки) дружини військовослужбовця у відповідній місцевості та довідки установи державної служби зайнятості про неможливість працевлаштування дружини військовослужбовця за спеціальністю у відповідній місцевості.

Період проживання дружини військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби) після 1 січня 2004 р. з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, зараховується до страхового стажу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, оскільки спір у цій справі виник щодо зарахування до страхового стажу позивача періоду її проживання з чоловіком - військовослужбовцем у місцевості, де не було можливості працевлаштування, до 01.01.2004 (а саме: з 21.10.1988 по 02.12.1990, з 04.07.1991 по 28.08.1991, з 21.05.1993 по 19.07.1993 та з 01.04.1994 по 27.07.1994) у гарнізонах, розташованих за кордонами колишнього СРСР та України (тобто, в Німеччині), то такий період відповідно до приписів пункту 13 Порядку № 637 (у редакції, чинній на момент надання відповіді листом ГУ ПФУ у Волинській області від 20.04.2022 № 4474-3487/М-02/8-0300/22) повинен бути підтверджений довідкою (додаток № 4 до Порядку № 637), яка видається територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, на підставі особової справи звільненого військовослужбовця та документів про перетин державного кордону дружиною військовослужбовця.

При цьому, додатком № 4 до Порядку № 637 затверджено форму довідки, яка передбачає зазначення таких обов`язкових реквізитів: військове звання, прізвище, ім`я по батькові військовослужбовця, номер військової частини та період проходження дійсної військової служби, факт проживання разом з військовослужбовцем дружини, її спеціальність, період, протягом якого дружина не працювала у зв`язку із неможливістю працевлаштуватися за даною спеціальністю.

З матеріалів справи вбачається, що до звернення стосовно зарахування до страхового стажу періоду проживання з чоловіком військовослужбовцем в місцевостях, де не було можливості працювати за спеціальністю, позивач надала довідку ІНФОРМАЦІЯ_3 від 02.02.2022 № 172/1, у якій вказано, що прапорщик в запасі ОСОБА_2 проходив військову службу у Збройних Силах з 08.04.1980 по 23.06.2000, в т. ч.: з 23.08.1988 по 27.07.1994 проходив службу в Німеччині (а. с. 9).

Проте, вказана довідка ІНФОРМАЦІЯ_3 від 02.02.2022 № 172/1 не відповідає формі додатку № 4 до Порядку № 637, оскільки, зокрема, не містить обов`язкових відомостей про факт проживання разом з ОСОБА_2 його дружини позивача ОСОБА_1 , її спеціальності та періоду, протягом якого позивач не працювала у зв`язку із неможливістю працевлаштуватися за даною спеціальністю.

Відтак, довідка ІНФОРМАЦІЯ_3 від 02.02.2022 № 172/1 не створює правових підстав для зарахування до страхового стажу позивача періодів з 21.10.1988 по 02.12.1990, з 04.07.1991 по 28.08.1991, з 21.05.1993 по 19.07.1993 та з 01.04.1994 по 27.07.1994 саме як періодів проживання разом з чоловіком в місцевостях, де не було можливості працевлаштування за спеціальністю, відповідно до частини третьої статті 18 Закону № 2011-ХІІ, пункту «з» частини третьої статті 56 Закону № 1788-ХІІ, пункту 13 Порядку № 637.

Крім того, інші подані позивачем документи, а саме архівні довідки Центрального архіву Міністерства оборони РФ від 15.12.2021 № 8/205868, від 23.12.2021 № 4/205868 (а. с. 11-12) також не можуть бути підставою для зарахування спірних періодів до страхового стажу, оскільки період роботи позивача з 27.01.1994 по 31.03.1994 на посаді машиніста-кочегара, що вказаний у довідці від 23.12.2021 № 4/205868, зарахований до її страхового стажу, а в обох зазначених довідках відсутні відомості про період, протягом якого позивач не працювала у зв`язку із неможливістю працевлаштуватися за спеціальністю.

Суд також звертає увагу, що однією із умов для врахування до страхового стажу роботи періоду проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, передбачених пунктом 13 Порядку № 637 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), є надання документів про перетин державного кордону дружиною військовослужбовця (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.05.2022 у справі № 560/4280/20). Проте, доказів фактичного перетину позивачем державного кордону у спірний період матеріали справи не містять.

Згідно із пунктом 13 Порядку № 637 (у чинній редакції) період проживання дружини військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби) з чоловіком у місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками (додаток 4), виданими командирами (начальниками) військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, підприємств, установ і організацій, або довідками, що видаються територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

При цьому для дружини військовослужбовця, звільненого з військової служби, період проживання до 1 січня 2004 р. з чоловіком у місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідкою (додаток 4), виданою територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на підставі особової справи військовослужбовця, звільненого з військової служби, та інших документів, які підтверджують зазначений період.

На думку суду, позивач не позбавлена можливості звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо видачі належної довідки (як дружині військовослужбовця, звільненого з військової служби, для підтвердження періоду проживання до 01.01.2014 з чоловіком у місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю), за формою додатку № 4 до Порядку № 637, та подання такої довідки до ГУ ПФУ у Волинській області для розгляду питання зарахування до страхового стажу спірних періодів (що фактично й було роз`яснено позивачу у листі ГУ ПФУ у Волинській області від 20.04.2022 № 4474-3487/М-02/8-0300/22). При цьому, довідка за формою додатку № 4 до Порядку № 637 видається на підставі особової справи військовослужбовця, звільненого з військової служби, та інших документів, які підтверджують відповідний період.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача не було правових підстав для зарахування, за зверненням позивача та поданих документів, до страхового стажу позивача періодів з 21.10.1988 по 02.12.1990, з 04.07.1991 по 28.08.1991, з 21.05.1993 по 19.07.1993 та з 01.04.1994 по 27.07.1994 саме як періодів проживання разом з чоловіком в місцевостях, де не було можливості працевлаштування за спеціальністю, відповідно до частини третьої статті 18 Закону № 2011-ХІІ, пункту «з» частини третьої статті 56 Закону № 1788-ХІІ, пункту 13 Порядку № 637, із одночасним перерахунком пенсії з урахуванням таких періодів, оскаржувані у цій справі дії відповідача є правомірними, у зв`язку із чим у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій та похідної позовної вимоги про зобов`язання вчинити дії з підстав, викладених у позовній заяві, належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх