Справа № 320/13984/21
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року справа №320/13984/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах і в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах і в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 (далі - позивачка) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач-1), в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 05.08.2021 №28 щодо відмови у призначенні позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника на утримання малолітнього сина;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити і виплачувати позивачу з 13 липня 2021 року пенсію у зв`язку з втратою годувальника на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про протиправність відмови відповідача, оскільки наявні всі умови для призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); витребувано докази у справі від сторін.

Відповідач-1 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області надав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позову з тих підстав, що позивачкою до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника не було надано усіх документів, передбачених п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.

Позивачка скористалась правом на подання відповіді на відзив відповідача-1, у якій вказала на безпідставність та необґрунтованість доводів відповідача-1 та наполягала на обґрунтованості позовних вимог.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 залучено до участі у справі співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач-2).

Відповідач-2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області проти позову заперечує та зазначає про відмову позивачці в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, з тих підстав, що у померлого годувальника відсутній необхідний страховий стаж (14 років) на день смерті. Також вказує, що позивачкою під час звернення не надано усіх документів, необхідність яких передбачена п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1. Відповідач наголошує, що рішення про відмову у призначенні позивачці пенсії у зв`язку із втратою годувальника є законним, та підстав для призначення такої виплати немає.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Із заявою про розгляд справи у судовому засіданні учасники справи до суду не звертались.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області18.01.2011 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у віці 56 років помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 20.07.2021 (а.с.7 зворотній бік).

З метою отримання пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 через вебпортал електронних послуг звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою щодо призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Судом встановлено, що з 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії, який передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсій бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер. Можливість застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій передбачено постановою Правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 за №339/35961.

Даною постановою внесено зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846. Пунктом 4.2 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» вказаного Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію.

Після реєстрації заяви позивача та сканування копій наданих документів засобами програмного забезпечення, органом, що розглядає заяву, згідно принципу екстериторіальності, було визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 05.08.2021 №28 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 годувальника ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю у померлого необхідного страхового стажу відповідно до статті 36 та статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також з неналежним поданням документів (а.с.5)

Листом від 19.08.2021 № 9245-14872/Н-02/8-1000/21 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повідомило позивача про те, що Відділом з питань призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області винесено рішення від 05.08.2021 №28 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Не погоджуючись із діями відповідачів щодо відмови у призначенні пенсії по втраті годувальника, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Положеннями статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Статтею 2 Закону № 1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Аналогічні приписи закріплено і у статях 9, 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV).

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону № 1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Зі змісту зазначеної правової норми вбачається, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника - пенсіонера, призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, що були на його утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу.

Члени сім`ї, які вважаються непрацездатними, визначаються відповідно до частини 2 статті 36 Закону № 1058-IV.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Як установлено під час розгляду справи, малолітній ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.6, 7 зворотній бік).

Згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про призначення пенсії від 30.07.2020 № 28, ОСОБА_3 перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримував пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.

Факт перебування ОСОБА_2 на утриманні померлого пенсіонера - ОСОБА_3 на час його смерті не заперечується відповідачем-2.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем-2 протиправно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії у разі втрати годувальника на утримання малолітнього сина з підстав відсутності у померлого годувальника необхідного страхового стажу.

Також рішення про відмову у призначенні пенсії мотивоване тим, що позивачем не подано усіх необхідних документів разом із заявою про призначення пенсії, з приводу чого суд зазначає наступне.

За змістом пункту 1.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1) визначено, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

Тобто орган, що призначає пенсію, після надходження відповідної заяви (про призначення пенсії) разом з поданими документами, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, зобов`язаний письмово повідомити особу, яка звернулась з такою заявою, про недостатність поданих документів та необхідність надання у тримісячний строк з дня прийняття заяви додаткових документів для призначення пенсії.

При цьому, перелік документів, які необхідно подати додатково, а також строк для їх подання мають бути зазначені органом, що призначає пенсію, у розписці, яка видається особі, що звернулась з заявою про призначення пенсії (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу).

Однак, у межах спірних правовідносин судом установлено, що відповідачем-2 не дотримано зазначеної вище процедури щодо повідомлення позивачки про виявлені недоліки шляхом направлення їй через електронний кабінет користувача вебпорталу відповідного повідомлення про те, які документи необхідно подати додатково та роз`яснення наслідків пропуску строку на вчинення таких дій.

З огляду на встановлені обставини суд вважає, що посилання відповідача-2 на ненадання позивачкою усіх необхідних документів до заяви про призначення пенсії є необґрунтованим.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 05.08.2021 №28 про відмову ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах і в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника є протиправним та підлягає скасуванню.

Оцінюючи правомірність позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити і виплачувати позивачці з 13.07.2021 пенсію у зв`язку з втратою годувальника на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає наступне.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

З урахуванням тієї обставини, що прийняття відповідачем-2 оскаржуваного рішення у розглядуваній ситуації не ґрунтується на дискреційних повноваженнях, суд вважає, що порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харьківській області призначити і виплачувати позивачу ОСОБА_1 з 13.07.2021 пенсію у зв`язку з втратою годувальника на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому пунктом 4.2 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку №22-1 передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію.

Після реєстрації заяви позивача та сканування копій наданих документів засобами програмного забезпечення, органом, що розглядає заяву, згідно принципу екстериторіальності, було визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Згідно з вимогами пункту 4.3 розділу ІV Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до абзацу другого пункту 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Згідно з пунктом 4.10 розділу ІV Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, а після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Отже, саме Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області є уповноваженим органом, який має право приймати рішення про призначення позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а прийнявши таке рішення, має передати електронну пенсійну справу засобами програмного забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду у Київській області за місцем проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Враховуючи, що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не приймало рішень та не вчиняло дій у межах спірних правовідносин, у задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області слід відмовити.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Втім, відповідачем-2 належних доказів, які б спростовували твердження позивача, до суду не надано.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

При вирішенні даної справи суд враховує, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду даної справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3).

Разом з тим суд звертає увагу на те, що принцип пропорційності при стягненні судового збору у разі часткового задоволення позову щодо позовної вимоги немайнового характеру не застосовується.

Позивачкою за подання адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією від 26.10.2021 №65. Доказів понесення інших витрат суду не надано.

Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області у повному обсязі на суму 908,00 грн.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 05.08.2021 №28 про відмову ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах і в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області призначити і виплачувати позивачу ОСОБА_1 з 13.07.2021 пенсію у зв`язку з втратою годувальника на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

4. В задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), яка діє в своїх інтересах і в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 судовий збір у сумі 908,00 грн. (дев`ясот вісім грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (ідентифікаційний код 14099344).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду складено 23.12.2022 р.

Суддя Кушнова А.О.