Справа № 520/12472/21
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,
за участю секретаря судового засідання Ломоновської Ю.Р.,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-пост"
до Головного управління Держпраці у Харківській області
про визнання протиправною та скасування постанови,
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-пост", звернулось до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпраці у Харківській області від 25.05.2021 р. за № 636 "Про проведення інспекційного відвідування ТОВ "БК "Форт-Пост" ;
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення т.в.о. начальника Головного управління Держпраці у Харківській області Березицької Марії Сергіївни від 16.06.2021 року за №ХК28912/1185/НП/СПТФ/ФС на суму 96000,00 грн.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держпраці у Харківській області на користь ТОВ "БК "Форт-Пост" суму судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держпраці у Харківській області на користь ТОВ "БК "Форт-Пост" суму професійної правничої допомоги у розмірі 4500,00 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач та відповідач подали апеляційні скарги.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2022 року апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Харківській області залишити без задоволення, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-пост" задоволено.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 року по справі №520/12472/21 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-пост". Прийнято в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-пост" задоволено.

Визнано протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпраці у Харківській області від 25.05.2021 р. за № 636 "Про проведення інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-Пост" .

Визнано протиправними дії Головного управління Держпраці у Харківській області щодо проведення 26 травня 2021 року заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-Пост" за адресою: місто Харків, проспект Льва Ландау 156А на підставі направлення на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування від 25.05.2021 р. №02.03-03/306 та складання акту про неможливість проведення заходу державного контролю від 26.05.2021 р. №ХК28912/1185/НП.

В частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-Пост" рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 року по справі № 520/12472/21 залишено без змін.

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-пост" - адвоката Омельницької Тетяни Валентинівни надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просила стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача:

- 6810 грн. судового збору за подачу адміністративного позову (а т.ч. 2270 грн. за подачу первісного позову та 4540 грн. доплаченого судового збору у зв`язку із збільшенням суми позовних вимог);

- 6810 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги, яку задоволено;

- 9000 грн. витрат на правничу допомогу, документи на підтвердження яких надані позивачем до прийняття судового рішення у справі.

Сторони про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлялись.

Представник позивача надала заяву, в якій просила розглянути клопотання без її участі.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку про те, що заявлене клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як свідчать матеріали справи, позивачем сплачено судовий збір за подання адміністративного позову до суду першої інстанції у розмірі 2270 грн. (платіжне доручення №1149 від 07.07.2021 року).

В послідуючому, у зв`язку зі збільшенням позовних вимог, позивачем було доплачено судовий збір у розмірі 4540 грн. (платіжне доручення №1227 від 04.08.2021 року).

Загалом позивачем у суді першої інстанції сплачено судовий збір у розмірі 6810 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 року у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог було стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держпраці у Харківській області на користь ТОВ "БК "Форт-Пост" суму судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Також позивачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 6810 грн. (платіжне доручення №1566 від 22.11.2021 року).

Оскільки судом апеляційної інстанції задоволено апеляційну скаргу позивача, скасовано рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено, сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви, з урахуванням часткового стягнення судом першої інстанції 4540 грн. (6810 грн. 2270 грн.), а також за подання апеляційної скарги - 6810 грн. підлягає розподілу, шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

З приводу заявлених позивачем вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

На підставі ч.ч. 1-4 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України, законодавцем запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Так розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами ч. 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VІ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом ст. 30 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VІ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови поверненню тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Верховний Суд в постанові від 05.06.2018 у справі № 904/8308/17 дійшов висновків про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд в додатковій постанові від 08.05.2018 у справі № 810/2823/17 зробив висновок, що надані позивачем первинні документи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу повинні:

відповідати вимогам первинного документа встановленим вимогам частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", зокрема, містити посаду особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції;

зміст послуг (зазначених в договорі про надання правової допомоги та актах) повинен мати посилання на конкретні дії та/або документи вчинені/складені адвокатом;

платіжний документ має утримувати в собі належне, повне призначення платежу та відмітки банку його проведення відповідно до пунктів 1.22, 2.3, 2.24 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного банку України від 21 січня 2004 № 22.

Також в постанові від 22.05.2018 у справі № 826/8107/16 Верховний Суд прийшов до висновків про те, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16.

При цьому, колегія суддів також звертає увагу на те, що відсутність доказів сплати понесених витрат також не є перешкодою для їх присудження (така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.01.2021 р. у справі № 280/2635/20).

Позивач у позовній заяві просив суд, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з підготовкою справи до розгляду в суді, у розмірі 9000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат позивач надав до суду першої інстанції копії договору про надання правничої допомоги, додаткову угоду, рахунок, звіт, акт надання послуг, детальний опис робіт, платіжне доручення №1254 від 12.08.2021 р. на суму 9000 грн., виписка по рахунку, свідоцтва адвоката та ордеру.

Суд першої інстанції, у зв`язку з частковим задоволення позовних вимог стягнув на користь позивача 4500 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Беручи до уваги, що факт надання правничої допомоги підтверджено документально, характер спірних правовідносин, зміст складених адвокатом документів, час необхідний для її складення, ціну позову, не заявлення відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а також задоволення позовних вимог в повному обсязі, колегія суддів дійшла до висновку, що витрати на правничу допомогу, з урахуванням часткового стягнення судом першої інстанції 4500 грн. (9000 грн. - 4500 грн.) підлягають розподілу, шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи, що при прийнятті постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2022 р. про задоволення апеляційної скарги судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, то відповідно до вимог ст. 139 КАС України, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, оскільки рішення суду в частині задоволених позовних вимог, у т.ч. щодо стягнення судового збору ( 2270 грн.) та витрат на професійну правничу допомогу (4500 грн.) залишено без змін, заява позивача щодо стягнення судових витрат у вказаній частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-пост" - адвоката Омельницької Тетяни Валентинівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-Пост" (просп. Льва Ландау, буд. 171, м.Харків, 61060, ) судові витрати зі сплати судового збору під час розгляду справи у суді першої інстанції у розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-Пост" (просп. Льва Ландау, буд. 171, м.Харків, 61060, ) судові витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді першої інстанції у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-Пост" (просп. Льва Ландау, буд. 171, м.Харків, 61060, ) судові витрати зі сплати судового збору під час апеляційного розгляду справи у розмірі 6810 (шість тисяч вісімсот десять) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Григоров А.М.

Повний текст додаткової постанови виготовлений 27.12.2022 р.