Справа № 520/18801/2020
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 грудня 2022 року справа № 520/18801/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Григоров Д.В.,

при секретарі судового засідання Сабельнік Б.В.,

за участю:

представника позивача - не прибув,

представника відповідача - Гундар Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Брент+" (вул.Полтавський шлях, буд.33, м.Харків, 61082, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд.46, м.Харків, 61057, ) визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Брент+" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправними та скасування наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 13.07.2020 № 2180 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «БРЕНТ+» та податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС України у Харківській області від 26.08.2020 № 0 та №0.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/18801/2020 від 22.03.2021р. адміністративний позов було задоволено, з урахуванням закриття провадження у справі стосовно позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 13.07.2020 № 2180 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «БРЕНТ+», та визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення №0 від 26.08.2020 року на суму 1157 030,98 грн. та № 0 від 26.08.2020 року на суму 1 260 000,00 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2021р. апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України залишено без задоволення, а рішення суду від 22.03.2021р. - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.07.2022р. касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України задоволено частково: рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2021р. та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2021р. у справі №520/18801/2020 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2022р. визначено головуючого суддю - Григорова Д.В.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що податкові повідомлення-рішення від 26.08.2020 р. №0 та № 0 є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Також посилався на те, що ТОВ «Брент+» зареєструвало акцизний склад 23.06.2020 р. за адресою згідно заяви: Харківська область, Дергачівський район, с. Черкаська Лозова, вул. Київське шосе, 19. Вказана інформація підтверджується заявами та квитанціями з електронного кабінету платника . Також зазначає, що ТОВ «БРЕНТ+» було оприбутковано пальне 23.06.2020 р., про що свідчить Z-звіт за 23.06.2020 року , який був наявний на час фактичної перевірки. На думку позивача, невнесення вказаної інформації до Журналу обліку надходження нафтопродуктів не може слугувати підставою для накладення фінансових санкцій на позивача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 відкрито провадження у справі.

Відповідачем до суду 07.09.2022р. надано відзив на адміністративний позов, згідно якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі з підстав їх необґрунтованості та зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення рішення прийняті ГУ ДПС правомірно.

Ухвалою суду від 27.09.2022р. позивачу запропоновано надати суду докази облікування ним нафтопродуктів у змінному звіті АЗС за формою №17-НП та відображення у відповідному Z-звіті №0192 від 23.06.2020р. Також, з урахуванням вимог пункту 12 частини першої статті 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яка передбачає, що облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації в порядку, встановленому законодавством, відповідає бухгалтерському обліку, запропоновано для встановлення факту облікування товарів в установленому порядку надати до суду копії відповідних бухгалтерських регістрів та первинних документів, на підставі яких вони ведуться. Крім того, з приводу питання про порушення позивачем вимог підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України (щодо реєстрації акцизного складу), позивачу запропоновано надати до суду пояснення з приводу обставин щодо реєстрації акцизного складу за адресою: Харківська обл., Дергачівський район, с.Черкаська Лозова, вул. Київське шосе, буд. 19, в тому числі іншим платником податків - ТОВ «ДЖЕНЕРАЛ ЛОДЖИСТИК 1» 27.06.2019р.

Представник позивача - адвокат Кузьмін Є.В. взяв участь у розгляді справи в режимі відеоконференції; позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. В подальшому, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання, до суду не прибув без повідомлення причин. Клопотань чи заяв про розгляд справи без його участі до суду не надав. Так само, позивачем не надано на пропозицію суду доказів, визначених ухвалою суду від 27.09.2022р.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на правову позицію, викладену у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що фахівцями Головного управління ДПС у Харківській області на підставі наказу від 13.07.2020р. № 2180 з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у частині обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, було здійснено фактичну перевірку господарського об`єкта за адресою: вул. Київське шосе, 19, с. Черкаська Лозова, Дергачівський район, Харківська область, де здійснює діяльність ТОВ «Брент+».

За результатами проведеної перевірки ГУ ДПС у Харківській області було складено акт перевірки № 265/20/37/рро/41423131 від 25.07.2020р.

Згідно висновків зазначеного акту перевірки було встановлено наступні порушення: здійснення позивачем реалізації пального з 23.06.2020 р. по 24.07.2020р. на автозаправній станції за адресою: вул. Київське шосе, 19, с. Черкаська Лозова, Дергачівський район, Харківська область (код за КОАТУУ ) без реєстрації акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, без реєстрації 5 рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарах, розташованих на акцизному складі та 8 витратомірів-лічильників на місці відпуску пального наливом в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, чим порушено ст. 230 ПК України;

ведення з порушенням установленого порядку обліку товарних запасів за місцем реалізації та зберігання на суму 578 515,49 грн., а саме: 23.06.2020р. на АЗС надійшло та не обліковано у журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС (форма №13-НП) пальне: 2069,68 л бензину А-95 (код за УКТ ЗЕД ) на загальну суму 38 909,98 грн. (ціна за 1 літр 18,80 грн.); 8215,82 л бензину А-92 (код за УКТ ЗЕД ) на загальну суму 145 420,01 грн. (ціна за 1 літр 17,70 грн.); 7427,62 л скрапленого газу (код за УКТ ЗЕД ) на загальну суму 80 218,30 грн. (ціна за 1 літр 10,80 грн.); 17 738,26 л дизельного пального (код за УКТ ЗЕД ) на загальну суму 313 967,20 грн. (ціна за 1 літр 17,70 грн.), чим порушено п.12 ст. З Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», із змінами та доповненнями.

За наслідками розгляду вказаного акту перевірки контролюючим органом було прийнято податкові повідомлення-рішення від 26.08.2020 р.:

№0 про застосування фінансових санкцій у розмірі 1 260 000,00 грн. в зв`язку з порушенням ст. 230 Податкового кодексу України ;

№0 про застосування фінансових санкцій у розмірі 1 157 030,98 грн. в зв`язку з порушенням ст. 3 п. 12 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ «БРЕНТ+» 07.09.2020 р. звернулося зі скаргою про їх скасування до ДПС України та рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 07.09.2020 р. скаргу було залишено без задоволення, а податкові повідомлення- рішення без змін.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) акцизний склад - це приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Згідно до підпункту 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу .

Відповідно до вимог підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі; б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 № 408 «Деякі питання електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового» затверджено «Порядок електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового» (далі - Порядок).

Вказаним Порядком також передбачено, зокрема пунктом 5, що платники акцизного податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати усі акцизні склади в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. Один акцизний склад реєструється виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів. Без реєстрації акцизного складу забороняється здійснення реалізації пального або отримання і реалізація спирту етилового на такому складі.

З наведених правових норм вбачається імперативний припис законодавця відносно того, що один акцизний склад реєструється виключно одним розпорядником акцизного складу.

Як вбачається з акту перевірки, відзиву на позов відповідач обґрунтовував порушення позивачем вимог підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України, тим, що акцизний склад за адресою Харківська обл., Дергачівський район, с.Черкаська Лозова, вул. Київське шосе, буд. 19 зареєстрований за іншим платником податків - ТОВ «ДЖЕНЕРАЛ ЛОДЖИСТИК 1» з 27.06.2019, що підтверджується витягом з реєстру платників акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового ТОВ «ДЖЕНЕРАЛ ЛОДЖИСТИК 1», а тому акцизний склад за вказаною адресою не міг бути зареєстрований за позивачем 23.06.2020. Натомість за позивачем 23.06.2020 було зареєстровано акцизний склад по коду КОАТУУ , що відповідає адміністративно-територіальній одиниці смт.Мала Данилівка, а не с.Черкаська Лозова, де фактично позивач проводив свою діяльність.

Суд зазначає, що встановлення обставин щодо наявності реєстрації акцизного складу за іншим розпорядником акцизного складу (ТОВ «ДЖЕНЕРАЛ ЛОДЖИСТИК 1»), дати такої реєстрації, наявності чи відсутності внесення змін у дані про акцизний склад, анулювання реєстрації акцизного складу розпорядником акцизного складу є в даному випадку визначальним, оскільки, як вже було зазначено вище, один акцизний склад реєструється виключно одним розпорядником акцизного складу. Тобто у разі якщо певний акцизний склад, вже було зареєстровано за певним розпорядником акцизного складу, то такий акцизний склад не може бути зареєстровано за іншим розпорядником.

Вищезазначеним Порядком, зокрема пунктом 8, також визначено, що Витяг з реєстру платників формується та надсилається платнику акцизного податку: в день реєстрації платника акцизного податку та/або реєстрації нового акцизного складу; в день виключення платника акцизного податку з реєстру платників. Витяг з реєстру платників формується з використанням засобів системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового і надсилається платнику акцизного податку автоматично засобами електронного зв`язку в електронній формі. У витягу зазначаються інформація про платника акцизного податку та всі його зареєстровані в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового акцизні склади з уніфікованими номерами. Витяг є дійсним до внесення відповідних змін до реєстру платників.

Крім того, платник акцизного податку може надіслати до ДФС з використанням засобів електронного зв`язку в електронній формі запит для отримання витягу з реєстру платників. ДФС не пізніше наступного робочого дня після надходження запиту надсилає особі витяг з реєстру платників.

Розглядаючи дану справу з урахуванням висновків, викладених Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 14.07.2022 р. в цій справі, суд враховує висновок Верховного Суду щодо необхідності встановлення доказів обізнаності позивача про те, за якою саме адресою було зареєстровано ним акцизний склад 23.06.2020р.

Позивачем доказів щодо вказаної обставини до суду не надано.

Суд вказує, що згідно приписів ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначена вище обставина стосується факту реєстрації акцизного складу саме позивачем, а тому має доводитися ним.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги ненадання позивачем доказів на спростування його обізнаності щодо адреси реєстрації акцизного складу 23.06.2020р., слід погодитися з доводами контролюючого органу про те, що акцизний склад за адресою: Харківська обл., Дергачівський район, с.Черкаська Лозова, вул. Київське шосе, буд. 19 зареєстрований за іншим платником податків - ТОВ «ДЖЕНЕРАЛ ЛОДЖИСТИК 1» з 27.06.2019р., а тому акцизний склад за вказаною адресою не міг бути зареєстрований за позивачем 23.06.2020р. Натомість за позивачем 23.06.2020р. було зареєстровано акцизний склад по коду КОАТУУ , що відповідає адміністративно - територіальній одиниці смт. Мала Данилівка, а не с.Черкаська Лозова, де фактично позивач проводив свою діяльність.

В зазначеному контексті слід зазначити, що згідно пункту 11 Порядку платник акцизного податку для внесення змін у дані про акцизні склади, анулювання реєстрації акцизних складів, усунення розбіжностей або помилок у записах реєстру платників щодо акцизних складів подає заяву про внесення відповідних змін. Заява надсилається контролюючому органу та приймається у порядку, встановленому для реєстрації.

Враховуючи вищевикладені висновки, які, на переконання суду, стверджують про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд доходить висновку, що контролюючим органом правомірно було прийнято податкове повідомлення-рішення №0 від 26.08.2020 року на суму 1 260 000,00 грн.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування зазначеного вище податкового повідомлення-рішення не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 26.08.2020 №0, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

До суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (стаття 20 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»).

Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за №805/15496 затверджено Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів.

Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України (далі - підприємства).

Згідно з підпунктом 10.2.1 пункту 10.2 розділу 10 Інструкції № 281/171/578/155 приймання нафтопродуктів, що надійшли автомобільним транспортом від постачальників, здійснюється працівниками автозаправної станції за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки) за даними товарно-транспортних накладних у разі наявності паспорта якості та копії сертифіката відповідності. Приймання нафтопродуктів здійснюється відповідно до вимог робочої інструкції оператора АЗС та інструкції з охорони праці, які повинні бути затверджені керівником підприємства, якому належить АЗС.

Відповідно до підпункту 10.2.4 пункту 10 розділу 10 Інструкції № 281/171/578/155 на підставі ТТН та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою N 13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заноситься до змінного звіту АЗС за формою N 17-НП.

Згідно підпунктами 10.3.1-10.3.4 п. 10.3 розділу 10 Інструкції № 281/171/578/155 розрахунки під час відпуску нафтопродукту власникам автотранспорту за готівку здійснюються на АЗС з використанням РРО, які відповідають технічним вимогам до їх застосування та внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій згідно з Положенням про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року N 1315. Облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою. Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у Змінному звіті АЗС за формою № 17- НП.

Відповідно до підпункту 10.4.1 пункту 10.4 розділу 10 Інструкції № 281/171/578/155 на АЗС здійснюється оперативне кількісне контролювання, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманих і відпущених нафтопродуктів. Кількісний облік нафтопродуктів на АЗС здійснюється за формою змінного звіту АЗС № 17- НП.

Після завершення зміни оператором АЗС складається змінний звіт АЗС за формою N 17-НП у двох примірниках, з яких один з доданими ТТН здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається на АЗС (підпункт 10.4.3).

Облік нафтопродуктів на АЗС регламентовано положеннями пункту 16 Інструкції № 281/171/578/155. Матеріально відповідальні особи АЗС ведуть облік руху нафтопродуктів за марками і видами (для дизельного палива в залежності від масової частки сірки) нафтопродуктів у змінному звіті за формою N 17-НП. який складається у двох примірниках. Перший примірник разом з первинними документами здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається у матеріально відповідальної особи (підпункт 16.1). Бухгалтерські служби підприємств перевіряють та приймають змінні звіти з доданими до них первинними документами (ТТН, талони, відомості встановленої форми, супровідні відомості за інкасацією готівки та інші), перевіряють правильність перенесення показників лічильників ГІРК, ОРК з попередньої зміни, звіт и про обсяг реалізації і форми оплати за РРО, визначення фактичних залишків нафтопродуктів у резервуарах АЗС за результатами вимірювання, відображених у формі N 17-НП, та надходження готівки. Зроблені під час перевірки змінних звітів виправлення засвідчуються підписами операторів АЗС, керівника АЗС та головного бухгалтера або за його дорученням іншим працівником бухгалтерської служби підприємства (підпункт 16.2).

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що позивачем обліковано нафтопродукти у змінному звіті АЗС за формою №17-НП. Позивачем, в тому числі на пропозицію суду, вказаних доказів не надано, а відповідач стверджував, що змінний звіт позивачем також не вівся. Матеріалами справи вказане твердження не спростовано.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні. Цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Частинами першою та другою статті 9 Закону № 996-ХІУ передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Інструкція № 281/171/578/155, встановлюючи обов`язок суб`єкта господарювання вести передбачені нею форми обліку нафтопродуктів, регулює оперативний контроль підприємства за обігом нафтопродуктів. Відсутність чи недоліки в оформленні передбачених Інструкцією документів (журналів обліку, змінних звітів) не може бути єдиною підставою для висновку про порушення порядку ведення обліку палива за місцем його продажу та застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій, передбачених статтею 20 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

За змістом норми пункту 12 частини першої статті 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації в порядку, встановленому законодавством, відповідає бухгалтерському обліку.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В даній справі відповідачем належними та допустимими доказами доведено законність та обгрунтованість оскаржуваних рішень, з огляду на що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Брент+" (вул.Полтавський шлях, буд.33, м.Харків, 61082, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул.Пушкінська, буд.46, м.Харків, 61057, ) визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 27.12.2022р.

Головуючий суддя Д.В. Григоров