Справа № 463/4965/22
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/4965/22
Провадження № 2-адр/463/3/22
21 грудня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді - Леньо С.І
з участю секретаря - Станько Р.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові питання про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору головний спеціаліст інспектор з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділ інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ковальчук Ростислав Володимирович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі -
Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, просить скасувати постанову від 17.06.2022 про накладення адміністративного стягнення серії РАП №643930751 до повідомлення серії ЛВ №00055263 від 28 травня 2022 року 15 год.52 хв. винесену головним спеціалістом інспектором з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділ інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ковальчуком Ростиславом Володимировичем та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2022 року вказаний позов задоволено. Скасовано постанову серії РАП №643930751 від 17 червня 2022 року про накладення адміністративного стягнення в розмірі 340 гривень на ОСОБА_1 , по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Під час розгляду вказаної вище справи в судовому засіданні представником позивача зроблено заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. 15 листопада 2022 року представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат витрат на професійну правничу допомогу, які становлять 7 000 грн.

В заяві зазначено детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом, як доказ даних витрат надано договір про надання правової допомоги №1-06/06/22 від 06 червня 2022 року, додаткову угоду №1-06/06/22 від 06 червня 2022 року.

У зв`язку з цим, питання про розподіл судових витрат судом не вирішувалось під час ухвалення рішення суду і відповідно до положень ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд поставив на вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Представник позивача адвокат Шокало В.С. подав до суду заяву, в якій просить проводити судовий розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення суду в його відсутності, заяву підтримує, просить таку задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно положень ч. 3 ст. 252 КАС України, його неявка не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу та крім цього, зменшення розміру таких витрат з огляду на наступне.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати, а згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з пунктами 6, 7 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час розгляду адміністративної справи № 826/856/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що з аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно матеріалів справи, професійна правнича допомога надана позивачу на підставі договору про надання правової допомоги №1-06/06/22 від 06 червня 2022 року та додаткової угоди №1-06/06/22 від 06 червня 2022 року, зокрема професійна правнича допомога адвоката у даній справи полягала: вивчення матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо позивача, вивчення судової практики, що регулює питання накладення, збору доказів, оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення в адміністративному порядку до начальника Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення в судовому порядку, участь в судовому засіданні Личаківського районного суду м. Львова у даній справі.

При розгляді даної заяви суд приходить до висновку про те, що зокрема вивчення судової практики, то така на думку суду не може вважатись видом професійної правничої допомоги, оскільки адвокат, виходячи зі змісту п. 4 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності зобов`язаний самостійно підвищувати свій професійний рівень, а не аналізувати законодавство і судову практику на підставі договору безпосередньо при наданні правової допомоги клієнту.

Вказане свідчить про те, що заявлений розмір на професійну правничу допомогу не може вважатись обґрунтованим. А навпаки, як уже зазначалось вище, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Виходячи зі змісту п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, дана справа віднесена законодавцем до категорії справ незначної складності, де в головній мірі, обов`язок доказування правомірності свого рішення, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, покладається на відповідача, а за мотивами позову, предметом оскарження є постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн.

В сукупності, всі ці обставини свідчать про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є явно неспівмірним із складністю справи, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг та значенням справи для позивача.

Враховуючи те, що правова допомога позивачу все ж таки надавалась, а рішення суду ухвалено на користь позивача, на думку суду розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до суми 300 грн., яка буде співмірною по відношенню до обставин, визначених у ч. 5 ст. 134 КАС України та яка відповідатиме характеру і обсягу узгодженими між сторонами і фактично наданими адвокатом послугами.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 252 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору головний спеціаліст інспектор з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділ інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ковальчук Ростислав Володимирович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 300 грн. (триста гривень).

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст. ст. 272, 286, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Леньо С.І