Справа № 520/10391/22
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 р. № 520/10391/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у непроведенні перерахунку з урахуванням норм Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" щодо внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та перерахованої виходячи з 90 % від суми місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно зі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001) з 12.08.2022, з розрахунку 90% від розміру заробітної плати згідно довідки Харківської обласної прокуратури від 12.08.2022 №21-134 про розмір заробітної плати, виданої ОСОБА_1 , відповідно до якої фактично нарахована заробітна плата ОСОБА_1 на посаді заступника керівника обласної прокуратури (заступника прокурора області) станом на 01.01.2022 складає 109200 грн, без обмеження максимального розміру заробітної плати для перерахунку пенсії за вислугу років та проводити виплати перерахованої пенсії за вислугу років без обмежень граничного (максимального) розміру виплати перерахованої пенсії та без обмежень перерахунку та виплати перерахованої пенсії за вислугу років.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що бездіяльність відповідача є протиправною та такою, що порушує його право на належний соціальних захист та справедливий і гарантований державою рівень пенсійного забезпечення.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу.

Представником відповідача 19.12.2022 надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначив, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З 16.03.2005 ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001) у розмірі 90% від заробітної плати, а починаючи з 01.03.2016 - виходячи з 90% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2019 у справі №520/10337/19 встановлено, що пенсію за вислугу років позивачу призначено відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001), згідно якої призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Судом зазначено, що обмежень максимального розміру пенсії норми Закону №1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001) не встановлюють.

Також судом вказано, що право на перерахунок пенсії позивача виходячи з 90% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру, починаючи з 01 березня 2016 року підтверджується постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016 у справі № 642/1698/16-а.

При цьому, суд зауважив, що для перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає право на такий перерахунок, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213 від 02.03.2015, зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Суд визначив, що на час призначення ОСОБА_1 пенсії, пенсійне забезпечення включало наявність у позивача права на отримання пенсії у розмірі 90% без обмеження граничного розміру пенсії та заробітної плати, а також право на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Таким чином, рішеннями судів від 12.07.2016 у справі №642/1698/16-а та від 01.11.2019 у справі №520/10337/19, які набрали законної сили, підтверджено право ОСОБА_1 на перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" щодо внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012, виходячи з 90% від суми заробітної плати, без обмеження її граничного розміру за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Отже, з вказаної норми вбачається, що законодавством передбачено обов`язок Пенсійного фонду України здійснювати перерахунок раніше призначених пенсій за вислугу років з урахуванням наявних документів та додатково одержаних документів.

Проте відповідачем не було проведено перерахунок раніше призначеної пенсії позивачу за вислугу років з урахуванням наявних документів та додатково одержаних документів.

Не погоджуючись з вказаною бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Так, враховуючи існування вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України та те, що у 2021 році збільшились складові заробітної плати, що відображено в довідці про заробітну плату Харківської обласної прокуратури від 12.08.2022 №21-134, копія якої наявна в матеріалах справи, у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії за вислугу років згідно зі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001) з розрахунку 90% від розміру заробітної плати, яке двічі підтверджено в судовому порядку та відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не потребує додаткового підтвердження або доказування, та виплату перерахованої пенсії без обмеження максимального розміру заробітної плати для перерахунку пенсії за вислугу років та проводити виплати перерахованої пенсії за вислугу років без обмежень граничного (максимального) розміру виплати перерахованої пенсії та без обмежень перерахунку та виплати перерахованої пенсії за вислугу років.

Приписами ст. 50-1 Закону №1789-Х11 визначено, що пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються органами Пенсійного фонду України і виплачуються в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Враховуючи наведене, оскільки раніше у судовому порядку підтверджено право позивача на перерахунок пенсії відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, при перерахунку пенсії позивача має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії з урахуванням рішення суду, а тому внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI та Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VІІІ зміни на позивача не розповсюджуються.

Положеннями ст. ст. 22, 58 Конституції України гарантовано, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційним судом України у рішеннях від 06.07.1999 №8-рп/99, від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 11.10.2005 №8-рп/2005 чітко визначено розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів. З вказаних рішень вбачається, що зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Отже, територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (перерахунку) пенсії. Таким чином, зазначене питання віднесено до дискреційних повноважень територіального органу Пенсійного фонду.

Проте, відповідач як уповноважений орган не провів перерахунок раніше призначеної пенсії позивача, фактично позбавивши його такого права.

Постановою Верховного суду України від 16.09.2015 у справі №826/4418/14 звернуто увагу на те, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. The United Kingdom. (22414/93) [1996] ECHR 54) зазначено, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьев проти України» від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі «ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF СHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: « 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom), пп. 28 - 36. Series AN 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально опису вати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-ІІ)».

Суд наголошує, що згідно з ч. 18 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Таким чином, суд зазначає, що належним способом захисту порушеного права позивача, є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії, проводити відповідні виплати без обмеження заробітної плати для розрахунку пенсії та без обмеження граничного (максимального) розміру виплати перерахованої пенсії та без обмежень перерахунку та виплати перерахованої пенсії за вислугу років, та виплатити різницю донарахованої пенсії, з урахуванням підвищення посадових окладів працівникам органів прокуратури та довідки Харківської обласної прокуратури від 12.08.2022 №21-134 про розмір заробітної плати, виданої ОСОБА_1 , відповідно до якої фактично нарахована заробітна плата ОСОБА_1 на посаді заступника керівника обласної прокуратури (заступника прокурора області) станом на 01.01.2022 складає 109200 грн, з розрахунку 90% від розміру заробітної плати без обмежень граничного (максимального) розміру заробітної плати для перерахунку пенсії та без обмежень максимального розміру виплати перерахованої пенсії за вислугу років з 12.08.2022.

З огляду на вищевикладене, суд для ефективного захисту порушених прав позивача вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у непроведенні перерахунку з урахуванням норм Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" щодо внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та перерахованої виходячи з 90% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за вислугу років згідно зі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001) з 12.08.2022, з розрахунку 90% від розміру заробітної плати згідно довідки Харківської обласної прокуратури від 12.08.2022 №21-134 про розмір заробітної плати, виданої ОСОБА_1 , відповідно до якої фактично нарахована заробітна плата ОСОБА_1 на посаді заступника керівника обласної прокуратури (заступника прокурора області) станом на 01.01.2022 складає 109200 грн, без обмеження максимального розміру заробітної плати для перерахунку пенсії за вислугу років та проводити виплати перерахованої пенсії за вислугу років без обмежень граничного (максимального) розміру виплати перерахованої пенсії та без обмежень перерахунку та виплати перерахованої пенсії за вислугу років.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в загальному розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ().

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов