Справа № 127/27528/22
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/233/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2022 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Михайленка А.В.,

при секретарі Куйдан Ю.М.,

за участю:

представника позивача Красномовець Н.П.,

представника відповідача Бахур В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: старший державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращук Вадим Володимирович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Красномовець Н.П. звернулась до суду з адміністративним позовом та просить скасувати постанову винесену спеціалістом Державної служби України з безпеки на транспорті Тимощуком А.М. серії АА №00000609 від 12.08.2022.

Позов мотивовано тим, що постановоюспеціаліста Державної служби України з безпеки на транспорті Тимощука А.М. серії АА №00000609 від 12.08.2022, було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП. На думку представника позивача вищевказана постанова є незаконною, винесеною з порушенням чинного законодавства України, у відсутність належних та допустимих доказів, а тому просив її скасувати, оскільки правил дорожнього руху ОСОБА_1 не порушував.

Представник позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлений позов підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача Бахур В.В. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову. Подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа - старший державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращук В.В. в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суті.

Вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Положенням ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Зі змісту постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00000609 від 12.08.2022,встановлено, що 13.06.2022 о 04.55 год. на а/д Н-23, км. 2+998, Кіровоградська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень зафіксовано транспортний засіб МАN TGM 18.250 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_1 , який рухався із перевищенням нормативних параметрів зазначених п .22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу 7.2% (1.299 тон), при дозволеній максимальній фактичній вазі 18 тон, що свідчить про вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із вимогами ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин.

Встановлено, що порядок оформлення адміністративних матеріалів визначено Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затверджена наказом Міністерства інфраструктури України від 17.09.2021 № 512.

Всупереч вимогам Інструкції № 512 в оскаржуваній Постанові не міститься наступна інформація: категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, фактична шинність (кількість коліс) на вісі.

Крім того, як зазначено в абзаці 14 частини 1 статті 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-111, відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до автомобільних перевізників.

Таким чином, визначальним с встановлення факту того, чи є позивач перевізником в розумінні положень Закону № 2344-111, адже основні доводи позивача полягають саме в тому, що відповідач протиправно застосував адміністративно-господарської штраф до неналежного суб`єкта правопорушення.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону віл 05.04.2001 № 2344-ІІІ, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і мат відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно зі статтею 33 Закону від 05.04.2001 № 2344-111 автомобільним перевізником, шо здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах.

Отже, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у тому числі за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону віл 05.04.2001 № 2344-111, є автомобільний перевізник, який здійснює перевезення вантажів.

Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за №12&2568) затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні. Згідно з розділом 1 Правил № 363 товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, цю призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативною та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної робот.

Додатком 7 до Правил № 363 затверджена форма товарно-транспортної накладної, в якій обов`язковою до заповнення графою визначено автомобільного перевізника. У даному випадку у товарно-транспортній накладній визначено перевізника - ФОН ОСОБА_3 .JK який володіє відповідними транспортними засобами на законних підставах та. відповідно, вважається автомобільним перевізником.

Отже, після передачі ОСОБА_1 на підставі усталеного договору оренди транспортного засобу від 25.05.2022 року, транспортною засобу марки MAN, комерційний опис ТGМ 18.250. тил N187S/-EK, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .Z1BY25298I, повна маса 18 000 кг. маса без навантаження 7660 кт. реєстраційний номер НОМЕР_3 . ФОП ОСОБА_4 для здійснення останнім господарської діяльності, з 25.05.2022 року таке майно перебувало у користуванні ФОП ОСОБА_4 . Відповідно, у межах спірних правовідносин саме ФОП ОСОБА_4 слід вважати автомобільним перевізником при перевезенні вантажу, що мало місце на момент здійснення заходів габаритно-вагового контролю 13.06.2022 року.

Таким чином, фізична особа ОСОБА_1 у спірних правовідносинах не мав статусу автомобільного перевізника, а отже не є суб`єктом відповідальності та порушення законодавства про автомобільний транспорт

Зазначені обставини свідчать про недотримання відповідачем при винесені постанови вимог ст. 245 КУпАП, зокрема щодо повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, що ставить під сумнів об`єктивність та достовірність оскаржуваного рішення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Велика Палата Верховного Суду під час розгляду цивільної справи №543/775/17 роз`яснила, що за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, судовий збір за подання позовної заяви щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496.2 грн.

28.11.2021 року ОСОБА_1 сплатив судовий збір в сумі 1984.80 грн., що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0..1 від 28.11.2021 року.

Відтак, враховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку щодо задоволення вимоги про стягнення судових витрат з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 , а саме витрат по оплаті судового збору в сумі 496.20 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 19, 77, 90, 159, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Державної служби України з безпеки на транспорті, серії АА №00000609 від 12.08.2022 року скасувати та закрити провадження у справі.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (код ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений за подання позовної заяви судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно вимог ст. 246 ч. 5 п. 4 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, , адреса місцезнаходження: м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14.

Третя особа: старший державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращук Вадим Володимирович, адреса місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Соборна, 15а.

Повний текст рішення суду виготовлено 26.12.2022 року.

Суддя