Справа № 260/2632/22
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/2632/22 пров. № А/857/15336/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Ніколіна В.В., Большакової О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року (головуючий суддя Гаврилко С.Є., м. Ужгород) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Солотвинської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області № 2028 від 23 червня 2022 року «Про відмову у затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачу у власність громадянці ОСОБА_1 »; зобов`язати відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер 124455900:01:002:0581. площею 0.1601га громадянці ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства та передати вказану земельну ділянку ОСОБА_1 у приватну власність.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, просить скасувати таке рішення прийняти нове про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 березня 2022 року по справі № 260/99/22 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 24 червня 2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :01:002:0581), яка розташована в смт. Солотвино, урочище Граденяси, Тячівського району Закарпатської області. Зобов`язано Солотвинську селищну раду Тячівського району Закарпатської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 червня 2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :01:002:0581), яка розташована в смт. Солотвино, урочище Граденяси, Тячівського району Закарпатської області на пленарному засіданні Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

23 червня 2022 року на виконання вказаного рішення суду відповідач прийняв рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою пославшись на заплановане будівництво очисних споруд в районі розміщення земельної позивача законодавство воєнного стану та інші нормативні акти.

Суд першої інстанції погодився з таким рішенням сесії, однак помилково взяв до уваги, що такі відносини склалися під час воєнного стану.

Ділянка позивача ще 16.06.2021 була сформована в ДЗК та пройшла державну реєстрацію з присвоєнням кадастрового номера: :01:002:0581.

24.06.2021 позивач звернулася до селищного голови ОСОБА_2 із заявою про затвердження проекту землеустрою.

Незаконність дії селищної ради була встановлена рішенням суду та доведено факт, що саме з вини селищної ради проект позивач не був затверджений вчасно.

Державна реєстрація земельної ділянки в кадастрі відбулася, її видно на кадастровій карті і жодних дій які б свідчили про протиправність такої реєстрації не доведено.

Крім того апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу, що відмова позивачу в затвердженні проекту землеустрою як перший раз - листом ОСОБА_3 , заступника голови, так і другий раз - у формі рішення сесії, мотивовані запланованим будівництвом очисних споруд в районі розташування земельної ділянки позивача.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 липня 2022 року у справі № 260/99/22, позовну заяву ОСОБА_1 до Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 24 червня 2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :01:002:0581), яка розташована в смт. Солотвино, урочище Граденяси, Тячівського району Закарпатської області. Зобов`язано Солотвинську селищну раду Тячівського району Закарпатської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 червня 2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :01:002:0581), яка розташована в смт. Солотвино, урочище Граденяси, Тячівського району Закарпатської області на пленарному засіданні Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та прийняти відповідне рішення ,з урахуванням висновків суду (а.с.а.с. 8, 9).

На виконання вказаного рішення суду 23 червня 2022 року Солотвинською селищною радою Тячівського району Закарпатської області прийнято рішення № 2028 «Про відмову у затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачу у власність громадянці ОСОБА_1 », яким відмовлено позивачу у затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,1601 га, яка розташована в смт. Солотвино урочище «Граденяси» Тячівського району. Зазначене рішення мотивовано посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року № 2145-IX, яким встановлено, що під час дії воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється

Розглядаючи спір, суд першої інстанції вірно врахував, що згідно пункту «б» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до статті 33 Земельного кодексу України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Згідно з частинами 6, 7 статті 118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У відповідності до статті 25 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок віднесені до документації із землеустрою.

Відповідно до частини 7 статті 186 Земельного кодексу України (в редакції Закону України № 1423-IX від 28 квітня 2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин»), підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента №133/2022 від 14.03.2022.

21 квітня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.04.2022 № 7300, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, - до 25 травня 2022 року.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №573/2022 від 12.08.2022 було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 23 серпня 2022 строком на 90 діб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Отже, у зв`язку з військовою агресією російської федерації, з міркувань безпеки було тимчасово призупинене функціонування більшості державних електронних реєстрів, в тому числі - Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав. А без їх функціонування неможливо набувати у власність та постійне користування земельні ділянки за процедурою, яка передбачена чинним земельним законодавством України. Крім того, в умовах воєнного стану, мають місце і інші фактори, які обумовлюють необхідність запровадження на період воєнного стану особливого, спрощеного порядку доступу до земель для сталого функціонування економіки держави та виробництва сільськогосподарської продукції.

06 квітня 2022 року опубліковано Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» №2145-IX від 24 березня 2022 року, який набув чинності 07 квітня 2022 року.

Вказаним Законом України № 2145-IX від 24.03.2022 року Розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктами 27 і 28, які урегульовують більшість питань щодо використання земель для виробництва сільськогосподарської продукції та розміщення відповідної виробничої інфраструктури.

Відтак, Земельний кодекс України містить, зокрема, наступні доповнення на час дії воєнного стану:

- земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної, комунальної власності можуть надаватися у користування лише для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пункт 27 підпункт 4 Розділ X «Перехідні положення»);

- безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється (пункт 27 підпункт 5 Розділ X «Перехідні положення»);

- формування земельних ділянок, зазначених у підпункті «а» підпункту 1 цього пункту, крім тих, що передаються в оренду відповідно до підпункту 2 цього пункту, забороняється (пункт 27 підпункт 6 Розділ X «Перехідні положення»).

Тобто, Закон України № 2145-IX від 24 березня 2022 року встановлює беззаперечну заборону під час дії воєнного стану на вчинення дій стосовно безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі та формування земельної ділянки.

Законодавцем не було встановлено у якій формі зазначена заборона повинна бути виражена під час розгляду спірного питання, то відмова у затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у формі рішення компетентного органу є матеріальним вираженням такої заборони.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необгрунтованість позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року по справі № 260/2632/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді В. В. Ніколін
О. О. Большакова