Справа № 500/3935/22
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/3935/22

26 грудня 2022 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якій просить:

визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 16.08.2022 (штрих-код від 12.09.2022) про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років протиправним та скасувати,

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 роботу на посаді черговим по сортувальній гірці на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці в період з 14.05.1998 по 12.08.2022 до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 31.08.2022.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 31.08.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років, надавши всі необхідні документи. 15.09.2022 отримала рішення про відмову у призначенні такої пенсії, так як до пільгового стажу не зараховано періоди роботи на посаді черговий по сортувальній гірці на станції, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 09.08.1989, оскільки необхідні уточнюючі довідки згідно п. 20 Постанови КМУ №637 від 12.08.1993. Довідка №ГЦП-2044/1369 від 22.07.2022 та довідка №243/06 від 15.06.2022 не відповідають нормам заповнення згідно п. 20 Постанови КМУ №637 від 12.08.1993 та у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу за вислугу років, а також через те що позивач працює на посаді, яка дає право для призначення пенсії за вислугу років.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернулася до суду за захистом своїх пенсійних прав.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

24.11.2022 через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Вказує, що позивач звернулася 31.08.2022 із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, рішенням якого від 07.09.2022 відмовлено в призначенні пенсії, про що листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0214-9/25945 від 12.09.2022 позивача повідомлено про рішення про відмову у призначенні пенсії та конкретизовано причини такої відмови.

Загальний страховий стаж позивача згідно даних трудової книжки та даних персоніфікованого обліку на момент звернення із заявою про призначення пенсії складає 37 років 05 місяців 21 день, спеціальний стаж, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, складає 0 років 0 місяців 0 днів.

При зверненні із заявою про призначення пенсії позивачем було надано довідку №ГЦП-2044/1369 від 22.07.2022, видану АТ "Укрзалізниця", та довідку №243/06 від 15.06.2022, видану АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод", які не відповідають вимогам, наведеним у п. 20 Порядку №637.

Таким чином, на момент звернення за призначенням пенсії позивач не підтвердила належними документами стаж, який дає право на призначення пенсії за вислугу років. Окрім того, всупереч вимогам статті 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" позивач продовжує працювати на посаді, яка дає право для призначення пенсії за вислугу років.

Ухвалою суду від 25.11.2022 до участі у справі №500/3935/22 в якості другого відповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області та продовжено процесуальний строк розгляду адміністративної справи.

05.12.2022 через відділ документального забезпечення суду від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено, що рішенням №86 від 16.08.2022 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу за вислугою років, а також у зв`язку із тим, що вона продовжує працювати.

З посиланням на норми чинного законодавства вказує, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 09.08.1989, оскільки надані уточнюючі довідки не відповідають вимогам додатку №5 до Порядку №637.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31.08.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років, надавши всі необхідні документи.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №86 від 16.08.2022 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу, а також із тим, що вона продовжує працювати.

Листом від 12.09.2022 №1900-0214-9/25945 Відділу обслуговування громадян №11 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області позивача повідомлено про відмову у призначенні пенсії згідно вказаного рішення.

Як видно зі змісту спірного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №86 від 07.09.2022 (помилково вказано 16.08.2022) до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 09.08.1989, оскільки необхідні уточнюючі довідки згідно п. 20 Постанови КМУ №637 від 12.08.1993. Довідка №ГЦП-2044/1369 від 22.07.2022 та довідка №243/06 від 15.06.2022 не відповідають нормам заповнення згідно п. 20 Постанови КМУ №637 від 12.08.1993.

ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу за вислугою років, а також згідно статті 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки працює на посаді, яка дає право для призначення пенсії за вислугу років.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Статтею 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено працівників, які мають право на пенсію за вислугу років, зокрема право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені.

Відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

За положеннями статті 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. (далі по тексту - Порядок №637)

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12.10.1992 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення" затверджено Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років (далі - за текстом Список) професії і посади робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників.

Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо займаються організацією перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583, передбачено - чергові та оператори сортувальних гірок на станціях позакласних і 1 класу.

Відповідно до записів трудової книжки, копія якої, долучена до матеріалів справи, позивач:

запис №6 - 14.05.1998 переведена черговою по сортувальній: гірці на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці (наказ №25 від 14.05.1998);

запис №7 - 02.04.2009 станція Маріуполь - Сортувальний Донецької залізниці з 18.07.2007 перейменовано на станцію Маріуполь - Сортувальний Державного підприємства "Донецька залізниця" (наказ №42/ОС від 02.04.2009);

запис №8 - 01.12.2013 станція Маріуполь - Сортувальний ДП "Донецька залізниця" перепідпорядкована станції Маріуполь - Порт ДП "Донецька залізниця" на підставі наказу в.о. начальника залізниці №797/4 від 29.08.2013 (наказ 243 від 27.11.2013);

запис №9 - 01.12.2015 Державне підприємство "Донецька залізниця" реорганізоване шляхом злиття у публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" та утворено регіональну філію "Донецька залізниця", (Закон України від 23.02.2012 №4442- ІV; постанова КМУ від 25.06.2014 №200, рішення правління ПАТ "Укрзалізниця" від 21.10.2015 протокол №1, від 26.11.2015 протокол №6);

запис №10 - 01.12.2015 станція Маріуполь - Порт Державного підприємства "Донецька залізниця" реорганізована у структурний підрозділ "Станція Маріуполь - Порт" регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (наказ в.о начальника регіональної філії "Донецька залізниця" від 03.12.2015 №1/Н);

запис №11 - 29.12.2018 регіональна філія "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" з 29.12.2018 перейменована на регіональну філію "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (наказ від 29.12.2018 №1937-НЗ-1);

запис №12 - 12.08.2022 звільнена у зв`язку з переведенням до відокремленого структурного підрозділу "Тернопільська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця", п.5 ст.36 КЗпП України (наказ від 10.08.2022 № 596/Н-ос);

запис №13 - 16.08.2022 прийнята оператором при черговому по станції Тернопіль по переводу зі станції Маріуполь - Порт регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (наказ №130/ос від 15.08.2022).

Вказаний період роботи позивача підтверджується також довідкою від 22.07.2022 №РЦРС-2044/1369, виданої АТ "Укрзалізниця" в якій вказано, що ОСОБА_1 , 1966 року народження, дійсно працює з 14.05.1998 черговим по сортувальній гірці станції Маріуполь-Сортувальний структурного підрозділу "Станція Маріуполь-Порт" регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (наказ №25 від 14.05.1998) по теперішній час.

Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.09.2022 (помилково вказано 16.08.2022) №86 за доданими документами до страхового стажу позивача зараховано всі періоди.

До пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 09.08.1989, оскільки необхідні уточнюючі довідки згідно п. 20 Постанови КМУ №637 від 12.08.1993. Довідка №ГЦП-2044/1369 від 22.07.2022 та довідка №243/06 від 15.06.2022 не відповідають нормам заповнення згідно п. 20 Постанови КМУ №637 від 12.08.1993.

Відповідно до довідки від 15.06.2022 №243/06, виданої АТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" позивачу про те, що вона дійсно працювала на Івано-Франківському локомотиворемонтному заводі інженером-технологом відділу головного технолога та ливарного цеху з 09.08.1989 (наказ на прийом №149 від 02.08.1989) по 01.09.1993 (наказ №132 від 01.09.1993).

Суд не погоджується з твердженнями відповідача про необхідність уточнюючої пільгової довідки з огляду на те, що трудова книжка містить дані про найменування займаної позивачем посади, що відповідає списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо займаються організацією перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, що користуються правом на пенсію за вислугу років.

Таким чином, враховуючи вищенаведене суд доходить висновку, що спірний період роботи позивача на посаді чергового по сортувальній гірці на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці з 14.05.1998 по 12.08.2022 підтверджений записами як у трудовій книзі, так і довідкою від 22.07.2022 №РЦРС-2044/1369, виданою АТ "Укрзалізниця", і повинен бути зарахований до спеціального стажу ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що не зарахування спірного стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань.

Відтак, враховуючи вищенаведене, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих особою документів відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності.

З врахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.09.2022 (помилково вказано 16.08.2022) №86, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу за вислугою років прийнято не на підставі Конституції та законів України, а тому підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 31.08.2022, то суд враховує, що призначення пенсії за вислугу років відноситься до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Суд зазначає, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення. Тобто нарахування та виплата пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. У такому випадку, суд може лише зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

Відтак, позов в цій частині до задоволення не підлягає.

Згідно з приписами частини першої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо обраний позивачем спосіб захисту є недостатнім для повного захисту його прав, свобод та інтересів або якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Таким чином суд вважає за необхідне, застосовуючи частину другої статті 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути подану позивачем заяву від 31.08.2022 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зарахувавши до спеціального стажу ОСОБА_1 роботу на посаді черговим по сортувальній гірці на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці в період з 14.05.1998 по 12.08.2022 та прийняти відповідне рішення.

При цьому суд враховує, що Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Суд зауважує, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області є суб`єктом владних повноважень, що зобов`язаний вчинити дії на виконання рішення суду, оскільки відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25.11.2005 №22-1 за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу

Як випливає із п. 4.10 Порядку, після прийняття відповідного рішення електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Оскільки позивач фактично проживає у межах територіальної юрисдикції Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, то саме цей пенсійний орган зобов`язаний розглянути заяву позивача про призначення пенсії за вислугу років.

Суд звертає увагу, що відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта і владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно пункту 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Звертаючись до суду, позивач сплатила судовий збір у сумі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією №7Е1А-ММ20-С44Е-25Х7 від 27.10.2022.

Згідно із частинами першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, при задоволенні позову позивача суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 496,20 грн, оскільки саме цей відповідач допустив порушення пенсійних прав позивача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.09.2022 (помилково вказано 16.08.2022) №86 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.08.2022 про призначення пенсії за вислугу років, зарахувавши до спеціального стажу період роботи на посаді черговим по сортувальній гірці на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці з 14.05.1998 по 12.08.2022 та прийняти рішення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено і підписано 26 грудня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

відповідачі:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ).

- Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: Майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.