Справа № 200/4500/22
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2022 року Справа№200/4500/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення суми нарахованої пенсії,
У С Т А Н О В И В :
Рішенням суду від 12.12.2022 року у даній справі позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення суми нарахованої пенсії - задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 суми нарахованої за період з 01.03.2020 року до 30.11.2021 року пенсії у розмірі 34911 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот одинадцять) гривень 00 копійок.

Присуджено до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 793 (сімсот дев`яносто три) гривні 49 (сорок дев`ять) копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Позивачка звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, відповідно до якої просить суд у справі № 200/4500/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення нарахованої, але невиплаченої пенсії, здійснити розподіл судових витрат, ухваливши додаткове судове рішення в якому частково вирішити питання:

- про розмір стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Державного бюджету України судового збору;

- про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 гривень.

Вказану заяву, серед іншого, мотивовано тим, що оскільки позов задоволено частково, в рішенні не визначено питання про стягнення судового збору з позивача та розподіл судових витрат.

Відповідно до пункту 2.1. Договору про надання правничої/правової допомоги від 12.02.2020 р. (додаток № 11 до адміністративного позову) укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатом, за надання правничої допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар. Гонорар Адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформлюється додатковою угодою.

Згідно до додаткової угоди до Договору про надання правничої/правової допомоги від 12.02.2020 р. укладеної 08.09.2022 р. (додаток № 1) між ОСОБА_1 та Адвокатом, Клієнт передав, а Адвокат отримав за підготовку та ведення у справи у Донецькому окружному адміністративному суді про визнання протиправною бездіяльністю та стягнення нарахованої, але невиплаченої пенсії, у фіксованому розмірі 5000 гривен.

Вказано про те, що на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу позивачем надається, опис робіт виконаних адвокатом з підготовки та ведення справі № 200/4500/22 (додаток № 2).

Відповідно до частин 1-3 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи викладене, суд визнав за можливе розглянути дану заяву без повідомлення (виклику сторін) (у тому ж порядку, що і було прийнято рішення від 12.12.2022 року у даній справі) у порядку письмового провадження.

Суд зазначає про те, що у мотивувальній частині рішення суду від 12.12.2022 року у даній справі зазначено, що: ... ухвалою суду від 11.10.2022 року відстрочено позивачці сплату судових витрат, до прийняття рішення по суті у даній справі.

Судом встановлено, що станом на момент прийняття даного рішення, судові витрати позивачем не сплачено.

Відповідно до ч.2 ст. 133 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позову (фактичне задоволення однієї немайнової вимоги, яка пов`язана з майновою, яка, у свою чергу задоволена частково (позивачка просила стягнути з відповідача 43662,00 грн., задоволено судом вимоги про стягнення 34911,00 грн.), судові витрати у сумі 793,49 грн. підлягають стягненню до Державного бюджету України, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача…

У резолютивній частині вказаного рішення суду зазначено: ... Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) суми нарахованої за період з 01.03.2020 року до 30.11.2021 року пенсії у розмірі 34911 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот одинадцять) гривень 00 копійок…

Таким чином, у даній справі судом дійсно було частково не вирішено питання про судові витрати та помилково не було прийнято рішення щодо стягнення пропорційно з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України суми судового збору, яку належало сплатити за подання позову та сплату якої було відстрочено до прийняття рішення у даній справі.

У вказаній заяві позивачка, серед іншого, просить вирішити питання про розмір стягнення з неї відповідної суми судового збору на користь Державного бюджету України.

З огляду на положення Законів України Про судовий збір та Про Державний бюджет України на 2022 рік позивачка, за подання до суду позову мала сплатити судовий збір у сумі 992,40 грн.

Згідно з ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позову (фактичне задоволення однієї немайнової вимоги, яка пов`язана з майновою, яка, у свою чергу задоволена частково (позивачка просила стягнути з відповідача 43662,00 грн., задоволено судом вимоги про стягнення 34911,00 грн., сума судового збору, що підлягала оплаті за звернення до суду з даним позовом - 992, 40 грн.), судові витрати зі сплати судового збору у сумі 198,91 грн. підлягають стягненню з позивачки на користь Державного бюджету України.

Проте, щодо стягнення з відповідача судових витрат позивачки на професійну правничу допомогу суд зазначає про таке.

Частинами 1-4 статті 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Частиною 7 статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зауважує, що відповідно до ухвали від 11.10.2022 року дану справу було призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Таким чином, відповідні докази, з яких мав визначатись розмір витрат позивачки на правничу допомоги мав бути наданий нею до вирішення даної справи по суті.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 12 серпня 2020 року по справі № 340/2449/19, від 12 листопада 2020 року по справі № 640/13697/19.

Суд звертає увагу позивачки на те, що нею ані у позовній заяві, ані до відповіді на відзив, до моменту прийняття у ній рішення від 12.12.2022 року жодним чином не було заявлено про необхідність стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, як не було і визначено розміру таких витрат та не було надано опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Будь яких доказів які б підтвердили розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи (договорів, рахунків тощо) позивачкою до позовної заяви чи до матеріалів справи додано не було.

Надана до позовної заяви копія договору про надання правничої/правової допомоги від 12.02.2020 р. укладеного 08.09.2022 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не містить визначення розміру плати, за послуги адвоката (гонорару).

У пункті 2.3 вказаного договору визначено, що гонорар Адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою.

Додаткових угод до вказаного договору ані до позовної заяви, ані до матеріалів даної справи до прийняття у ній рішення від 12.12.2022 року позивачкою надано не було.

Жодних заяв про те, що відповідні докази щодо розміру витрат на правничу допомогу будуть подані пізніше (наприклад, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду) чи про продовження строку подання таких доказів, до прийняття судом рішення у даній справі позивачкою також надані не були.

Жодних поважних причин щодо неподання до прийняття у даній справі рішення від 12.12.2022 року доказів, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат на на професійну правничу допомогу чи про необхідність їх покладення на відповідача позивачкою суду не наведено.

Таким чином, позивачем не дотримано вимоги частини сьомої статті 139 КАС і частини третьої статті 143 КАС України.

Приймаючи до уваги те, що позивачкою, до прийняття рішення від 12.12.2022 року у даній справі, не було подано відповідні докази щодо розміру витрат на правничу допомогу, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи та не було подано заяву про те, що відповідні докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, підстави для задоволення даної заяви, у частині вимог щодо часткового вирішення питання про стягнення на користь позивачки витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 гривень - відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/81215255).

Керуючись Кодексом адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 200/4500/22 - задовольнити частково.

Ухвалити у справі № 200/4500/22 додаткове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державного бюджету України 198 (сто дев`яносто вісім) гривень 91 (дев`яносто одну) копійку судового збору.

У задоволенні інших вимог заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 200/4500/22 - відмовити.

Додаткове складено та підписано у повному обсязі 27 грудня 2022 року.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Приймаючи до уваги прийняття даного додаткового рішення у порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч