Справа № 340/5118/22
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 340/5118/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., представника позивача Іщенка В.О., представник відповідача не з`явився, третя особа не з`явилася, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Таїровська селищна рада Одеського району Одеської області звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щеглової Є.В. про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2022 року №03.01-5561 ВП № 69054199, (вх. №2374/02-07 від 25.10.2022 року);

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щеглової Є.В. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 19.05.2022 року ВП № 69054199;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щеглової Є.В. про стягнення виконавчого збору від 19.05.2022 року ВП № 69054199;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щеглової Є.В. про накладення штрафу від 19.10.2022 року ВП № 69054199.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.01.2022 року по справі №340/8776/21 визнано протиправним та скасовано рішення Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області №268-VІІІ від 12 жовтня 2021 року, та зобов`язано Таїровську селищну раду Одеського району Одеської області затвердити проект землеустрою щодо відведення та передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки (кадастровий номер :01.003:5041), площею 1,7411 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області.

25.10.2022 року до Таїровської селищної ради надійшла постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щеглової Є.В. про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2022 року ВП №69054199.

Постановою про відкриття виконавчого провадження державний виконавець зобов`язує Таїровську селищну раду затвердити проект землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Однак, підпунктом 5 пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що під час дії воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Позивач вказав, що дана норма є імперативною і не передбачає обов`язку Таїровської селищної ради затвердити проект землеустрою щодо відведення та передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки (кадастровий номер :01:003:5041) площею 1,7411 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області під час дії воєнного стану.

Виконання вказаного зобов`язання буде вважатись протиправною поведінкою особи, тобто такою, що не відповідає вимогам закону або договору.

Вказана заборона унеможливлює виконання судового рішення Таїровською селищною радою під час дії воєнного стану в Україні та дана обставина не залежить від власного волевиявлення позивача.

Державним виконавцем не було встановлено причини, умови та обставини, через які виконання Таїровською селищною радою рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.01.2022 року по справі №340/8776/21 є неможливим, та чому зобов`язання суду фактично не було виконано.

Позивач зазначив, що вказана вище заборона, передбачена Перехідними положеннями Земельного кодексу України, доповнена до Земельного кодексу на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» №2145-ІХ від 24.03.2022 року, датою опублікування якого є 06.04.2022 року в офіційному виданні Голос України №78, а датою набрання чинності є 07.04.2022 року.

Тобто, заборона на безоплатну передача земель у приватну власність, на надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі та заборона розроблення такої документації на момент відкриття державним виконавцем виконавчого провадження, згідно постанови від 19.05.2022 року, вже була чинною та не врахована державним виконавцем при винесені ним оскаржуваних постанов.

Ухвалою судді від 09.11.2022 року позовну заяву залишено без руху із встановленням строку для усунення недоліків позовної заяви, зокрема, запропоновано надати заяву про поновлення строку звернення до суду із вказаним позовом та докази доплати судового збору.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.11.2022 року вказану позовну заяву передано за підсудністю на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

15.12.2022 року дана справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду та згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2022 року, зазначена справа передана на розгляд судді Андрухіву В.В.

Ухвалою від 21.12.2022 року визнано поважними причини пропуску Таїровською селищною радою Одеського району Одеської області строку звернення до суду з даним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Поновлено Таїровській селищній раді Одеського району Одеської області строк для звернення до суду. Прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 26 грудня 2022 року о 14:00 год. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , який є стягувачем у виконавчому провадженні.

У судове засідання, призначене на 26.12.2022 року на 14:00 год., з`явився представник позивача.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, згідно приписів ст.268 КАС України.

Відповідно до приписів ч.3 ст.268 КАС України суд ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача та третьої особи, що не з`явилися.

Під час судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

23.12.2022 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, зокрема, що боржник був зобов`язаний повідомити державного виконавця про фактичне виконання або поважні причини невиконання рішення суду та надати відповідні докази.

Разом з тим, ані боржник, ані стягувач не повідомили про виконання рішення, чим порушили статтю 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.01.2022 року по справі № 340/8776/21, яке набрало законної сили 15.02.2022 року, задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області. Визнано протиправним та скасовано рішення Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області №268-VIIІ від 12 жовтня 2021. Зобов`язано Таїровську селищну раду Одеського району Одеської області затвердити проект землеустрою щодо відведення та передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки (кадастровий номер :01:003:5041), площею 1,7411 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області (рішення в ЄДРСР №102962902).

На підставі вказаного рішення, що набрало законної сили, 24.03.2022 року Кіровоградським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №340/8776.

19.05.2022 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щегловою Є.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №69054199 за виконавчим листом Кіровоградського окружного адміністративного суду №340/8776, виданим 24.03.2022 року, про зобов`язання Таїровську селищну раду Одеського району Одеської області затвердити проект землеустрою щодо відведення та передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки (кадастровий номер :01:003:5041), площею 1,7411 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області (а.с. 13).

Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з моменту винесення постанови.

Цією ж постановою стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 26000 грн.

19.05.2022 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щегловою Є.В. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №69054199 за виконавчим листом Кіровоградського окружного адміністративного суду №340/8776, виданим 24.03.2022 року, якою визначено суму мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 269 грн. (а.с. 16-17).

19.05.2022 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щегловою Є.В. винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №69054199, якою стягнуто з Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області виконавчий збір в розмірі 26000 грн. (а.с. 18).

19.10.2022 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щеглової Є.В. за невиконання рішення суду на позивача було накладено штраф у розмірі 5100 грн. (а.с. 19-20).

Листом від 27.10.2022 року, на вимогу державного виконавця від 19.10.2022 року, позивач повідомив відповідача про неможливість виконання рішення суду, пославшись на п.п.5 п.27 Перехідних положень Земельного кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.ч. 1-2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України №1404-VIII від 02.06.2016 року Про виконавче провадження (далі за текстом - Закон №1404-VIII).

Так, статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону України Про виконавче провадження, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України Про виконавче провадження, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У відповідності до п.1 ч.1 ст.26 Закону України Про виконавче провадження, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України Про виконавче провадження, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України Про виконавче провадження, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно ч.3 ст.27 вказаного Закону за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно абз. 1 ч.4 ст.27 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про виконавче провадження, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України Про виконавче провадження, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:

1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;

4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа;

5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі;

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;

9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;

10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів";

11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Згідно ст.42 Закону України Про виконавче провадження, кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до п.2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (далі за текстом Інструкція № 512/5), витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

Якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Згідно з ч.1 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 вказаної статті у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу, зокрема, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Вирішуючи питання щодо правомірності постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2022 року, суд бере до уваги, що підстави для повернення виконавчого документу стягувачу, передбачені ч.1 ст.37 Закону №1404-VIII були відсутні.

Посилання позивача на п.п.5 п.27 Перехідних положень Земельного кодексу України в обґрунтування протиправності постанови про відкриття виконавчого провадження, суд до уваги не бере, оскільки запроваджені вищенаведеною нормою заходи щодо заборони передачі земельних ділянок у власність є тимчасовими, вжитими законодавцем на період воєнного стану в Україні, а отже не можуть бути підставою для повернення виконавчого документа.

Наведені позивачем обставини лише свідчать про поважну причину невиконання ним судового рішення та можуть бути підставою для звернення до суду, що видав виконавчий документ, із заявою про відстрочення виконання рішення суду.

Посилання позивача на несвоєчасне надіслання йому копії постанови про відкриття виконавчого провадження, всупереч приписам ст.28 Закону №1404-VIII, також не свідчать про незаконність самої постанови.

За таких обставин, підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2022 року ВП №69054199 суд не вбачає, та в задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.

Вимоги позивача про визнання протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ґрунтуються виключно на протиправності, на думку позивача, постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2022 року ВП №69054199.

Зауважень щодо розміру мінімальних витрат виконавчого провадження та розміру виконавчого збору позивач не навів.

Суд вважає, що постанови про стягнення виконавчого збору та розміру мінімальних витрат відповідають приписам Закону №1404-VIII, а тому підстав для їх скасування суд також не вбачає. Тому ці вимоги позивача також задоволенню не підлягають.

Стосовно вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 19.10.2022 року, суд бере до уваги доводи позивача, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2022 року направлена позивачу відповідачем лише 20.10.2022 року та отримана позивачем 25.10.2022 року, що суперечить приписам ст.28 Закону №1404-VIII в частині строків надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження.

У свою чергу відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надаючи суду матеріали виконавчого провадження, не надав доказів своєчасного надіслання позивачу копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2022 року.

Отже, суд враховує доводи позивача щодо отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження саме 25.10.2022 року у поштовому відправленні від 20.10.2022 року (а.с.15), а тому строк на виконання виконавчого документа для позивача розпочався з дня отримання вказаної постанови.

При цьому, відповідач всупереч приписам ст.63 Закону №1404-VIII застосував до позивача штраф постановою від 19.10.2022 року навіть до направлення позивачу (20.20.2022р.) постанови про відкриття виконавчого провадження, а відповідно і не врахував причину невиконання рішення суду, викладену в листі позивача 27.10.2022 року з посиланням на п.п.5 п.27 Перехідних положень Земельного кодексу України, яку суд вважає поважною.

Отже підстав для застосування до позивача штрафу постановою від 19.10.2022 року суд не вбачає, а тому дана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 268, 269, 287 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області (адреса: вул. 40-років Перемоги, 27, смт. Таїрове, Одеська область, 65496, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса: вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091, ), за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щеглової Є.В. від 19.10.2022 року ВП № 69054199 про накладення на Таїровську селищну раду Одеського району Одеської області штрафу у розмірі 5100 грн.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області судові витрати у розмірі 2481 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення суду складене 26 грудня 2022 року.

Суддя В.В. Андрухів