Справа № 160/3464/22
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2022 року Справа № 160/3464/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) період роботи з 25.08.1987 року по 18.12.1987 року на посаді машиніста крана 3 розряду в ковально-заготівельному цеху на заводі «Дніпротяжбуммаш» ім.Артема, з 26.05.2011 року по 29.03.2016 року на Державному підприємстві «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова» в ливарному цеху машиністом крана 3 та 4 розряду, з 01.04.2016 року по 07.07.2016 року на посаді машиніста крану 4 розряду в ливарному виробництві в ТОВ «Техстандарт-Плюс», з 11.07.2016 року по 30.09.2016 року на посаді машиніста крану 4 розряду в плавильній дільниці в ПАТ «Дніпропетровський стрілочний завод», з 06.10.2016 року по 01.08.2018 року на посаді вогнетривника в ПАТ «Дніпропетровський стрілочний завод», з 01.08.2018 року по 03.02.2020 року працював машиністом крана 5 розряду плавильної дільниці в ПАТ «Дніпропетровський стрілочний завод» до пільгового стажу за Списком №1, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до вимог пункту «а» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», з 24 листопада 2021 року.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що звернувся до пенсійного органу із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Однак, пенсійний орган в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1 відмовив, оскільки недостатньо необхідного пільгового стажу.
Позивач вважає таку відмову пенсійного органу протиправною, тому звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою суду від 22.02.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою суду від 21.07.2022 року було залучено в якості співвідповідача у справі №160/3464/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Ухвалою суду від 31.10.2022 року було витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області копію пенсійної справи позивача.
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заперечуючи проти позову, надало відзив на позов, який долучений до матеріалів справи.
В обгрунтування своєї позиції відповідач-1 посилається на те, що для призначення пільгової пенсії відповідний період роботи позивача повинен підтверджуватися довідкою про пільговий характер роботи. Однак, позивач надав лише трудову книжку, з якої неможливо встановити характер роботи, яку виконував ОСОБА_1 на відповідному підприємстві.
Відповідач-1 зазначає, що відповідно до наданих документів страховий стаж позивача складає 29 років 9 місяців 18 днів, з них пільговий стаж за Списком № 1 становить 5 років 9 місяців 22 дні та за Списком № 2 1 рік 01 місяць 12 днів.
Тому, у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу.
З урахуванням викладеного, відповідач-1 стверджує, що діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а тому, просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Заперечуючи проти позову, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало свій відзив на позов, який долучений до матеріалів справи.
Відповідач-2 в обгрунтування відзиву на позов посилається на те, що відповідно до приписів ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року №2148-ІІІ) право на пенсію за віком на пільгових умовах набувають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз.1 ч.1 ст. 26 Закону № 1058-IV, зокрема, чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
При цьому, страховий стаж позивача складає 29 років 9 місяців 18 днів, з них пільговий за Списком № 1 становить 5 років 9 місяців 22 дні та за Списком № 2 1 рік 01 місяць 12 днів. Крім того, зазначає, що позивач буде мати право на пенсію за віком на пільгових умовах при досягненні 55-річного віку, а саме, 16.09.2024 року. Тому, наразі відсутні підстави для призначення пільгової пенсії ОСОБА_1 .
Зважаючи на викладене, відповідач-2 просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як стверджує позивач, із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
Програмним забезпеченням за принципом екстериторіальності заяву про призначення пенсії та документи, які були додані позивачем до заяви, передані до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Так, в означеному рішенні зазначено, що позивач має страховий стаж роботи 29 років 9 місяців 18 днів, з них пільговий стаж за Списком № 1 становить 5 років 9 місяців 22 дні, а за Списком № 2 складає 1 рік 1 місяць 12 днів.
При цьому, частиною 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком за Списком № 1 призначається за наявності необхідного страхового стажу не менше 22 років 6 місяців для чоловіків на дату досягнення 50-річного віку та пільгового стажу не менше 10 років.
Крім того, у спірному рішенні зазначено про зарахування до страхового та пільгового стажу за Списком № 1 всіх періодів роботи на підставі наданих документів.
При цьому, пенсійний орган зазначив у спірному рішенні, що позивач матиме право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV з 16.09.2024 року, тобто, після досягнення 55-річного віку.
Не погоджуючись з позицією пенсійного органу та вважаючи його рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку викладеному вище, суд виходить з наступного.
У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Положенням ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 2 Закону № 1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV.
Згідно ч. 3 ст.4 Закону № 1058-IV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.
Відповідно до змісту ст. 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Приписами ст. 8 Закону № 1058-IV передбачене право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи, зокрема, громадянами України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.
Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, від 16.01.2003 року № 36, від 24.06.2016 року № 461 затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 затверджений Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, і до даного списку віднесено, зокрема, посаду машиніста кранів (кранівники), зайняті на гарячих ділянках робіт.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р. № 36 затверджений Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, і даним списком передбачена посада, зокрема, машиністи кранів (кранівники), зайняті на гарячих діянках робіт.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461 затверджений Список № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. До вказаного списку віднесено, зокрема, машиністів кранів (кранівники), зайняті на гарячих ділянках робіт та вогнетривники, зайняті на гарячих ділянках робіт.

Пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 "Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" з наступними змінами та доповненнями передбачає, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно, до пункту 4 Порядку № 442 атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років.

Пунктом 6 Порядку № 442 визначено, що атестація робочих місць передбачає визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах.

Крім того, Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 01.09.1992 року № 41 визначено, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442.

Основна мета атестації, яка випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно пункту 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Також згідно пункту 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637.

Пунктом 20 вказаного Порядку встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто, основним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, при цьому, у разі відсутності відомостей у ній, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств.

На момент заповнення трудової книжки позивача вперше порядок ведення трудових книжок працівників регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції №162, заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

З 29.07.1993 року порядок ведення трудових книжок регулюється Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, яка містить аналогічні вимоги щодо внесення записів до трудових книжок що й Інструкція №162.

Так, з трудової книжки ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 28.08.1987 року вбачається, що позивач працював, зокрема:

- з 25.08.1987 року по 18.12.1987 року - на посаді машиніста крана 3 розряду в ковально-заготівельному цеху на заводі «Дніпротяжбуммаш» ім. Артема;

- з 26.05.2011 року по 29.03.2016 року на посаді машиніста крана 3 та 4 розряду в ливарному цеху на Державному підприємстві «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова»;

- з 01.04.2016 року по 07.07.2016 року - на посаді машиніста крану 4 розряду в ливарному виробництві в ТОВ «Техстандарт-Плюс»;

- з 11.07.2016 року по 30.09.2016 року працював на посаді машиніста крану 4 розряду на плавильній ділянці високомарганцевого лиття сталеварного цеху в ПАТ «Дніпропетровський стрілочний завод»;

- з 06.10.2016 року по 01.08.2018 року - на посаді вогнетривника в ПАТ «Дніпропетровський стрілочний завод»;

- з 01.08.2018 року по 03.02.2020 року - на посаді машиніста крану 5 розряду плавильної дільниці в ПАТ «Дніпропетровський стрілочний завод».

Означені записи в трудовій книжці не оскаржено та в судовому порядку недійсними не визнані.

Крім того, відповідно до уточнюючої довідки № 11 від 04.09.2019 року ОСОБА_1 у період з 01.04.2016 року по 07.07.2016 року працював повний робочий день в ТОВ «Техстандарт-Плюс» на виробництві з оброблення металу/ливарного виробництва за професією машиніст крана. Атестація робочих місць за умовами праці проведена на підставі наказу від 03.06.2015 року № 43.

На підставі наказу від 27.04.2016 року № 41/2 в ТОВ «Техстандарт-Плюс» атестовані робочі місця про що також наявна відповідна відмітка у трудовій книжці.

Відповідно до уточнюючої довідки № 55 від 02.11.2021 року позивач працював повний робочий день на Державному підприємстві «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» у період з 26.05.2011 року по 29.03.2016 року за професією машиніст крана (кранівник), зайнятий на гарячих ділянках робіт. Проведення атестації робочих місць за умовами праці підтверджується наказами по підприємству № 86 від 01.03.2010 року та від 15.02.2016 року № 57.

Відповідно до уточнюючої довідки № 28 від 15.11.2021 року позивач у період, зокрема, з 11.07.2016 року по 30.09.2016 року працював повний робочий день в ПАТ «Дніпропетровський стрілочний завод» у спірний період за професіями машиніст крану та вогнетривник на плавильній дільниці. Щодо атестації робочих місць за умовами праці, то у довідці зазначено, що робочі місця атестовані відповідно до наказів про атестацію робочих місць, зокрема, №54 від 30.01.2012 року, №301 від 26.12.2016 року.

Таким чином, факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, а також проведення у спірні періоди атестації робочих місць за умовами праці підтверджується записами у його трудовій книжці та відповідними уточнюючими довідками.

Тому, з огляду на викладене, зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 підлягають спірні періоди роботи позивача з 25.08.1987 року по 18.12.1987 року на посаді машиніста крана 3 розряду в ковально-заготівельному цеху на заводі «Дніпротяжбуммаш» ім.Артема, з 26.05.2011 року по 29.03.2016 року на Державному підприємстві «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова» в ливарному цеху машиністом крана 3 та 4 розряду, з 01.04.2016 року по 07.07.2016 року на посаді машиніста крану 4 розряду в ливарному виробництві в ТОВ «Техстандарт-Плюс», з 11.07.2016 року по 30.09.2016 року на посаді машиніста крану 4 розряду в плавильній дільниці в ПАТ «Дніпропетровський стрілочний завод», з 06.10.2016 року по 01.08.2018 року на посаді вогнетривника в ПАТ «Дніпропетровський стрілочний завод», з 01.08.2018 року по 03.02.2020 року працював машиністом крана 5 розряду плавильної дільниці в ПАТ «Дніпропетровський стрілочний завод».

При цьому, як слідує за матеріалів справи, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пільгової пенсії за Списком №1 та позовні вимоги у частині зарахування спірних періодів стосуються роботи ОСОБА_1 саме за Списком № 1.

Тому, з урахуванням приписів ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, якими передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком за Списком № 1 призначається за наявності необхідного страхового стажу не менше 22 років 6 місяців для чоловіків на дату досягнення 50-річного віку та пільгового стажу не менше 10 років, а також з урахуванням пільгового стажу за Списком № 1, який пенсійний орган зарахував позивачу, а саме, 5 років 09 місяців 22 дні, суд дійшов висновку про наявність необхідного страхового та пільгового стажу у ОСОБА_1 для призначення пільгової пенсії за Списком №1.

Щодо вимоги про зобов`язання пенсійного органу призначити позивачу пенсію, суд зазначає наступне.

Так, пенсійним законодавством визначено, що призначення пенсії та підготовка документів для її виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України, а тому, останні мають виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію вважає за необхідне зобов`язати належний орган Пенсійного фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, з урахуванням висновків суду.

Щодо підстав розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та визначення належного органу Пенсійного фонду, яким має здійснюватись розгляд заяви позивача з урахуванням висновків суду у даній справі, суд зазначає наступне.

Порядок приймання, оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846.

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

В даному випадку органом призначення за принципом екстериторіальності є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

З матеріалів справи слідує, що розгляд заяви та винесення спірного рішення за заявою позивача від 24.11.2021 року здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку. Проте, з огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що призвело до порушення прав останнього, суд вважає за необхідне зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_1 саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, як визначеним суб`єктом призначення.

При цьому, судом не встановлено та матеріалами справи не підтверджено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області приймалось спірне рішення за наслідками розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1

Відповідачем-2 здійснено лише направлення ОСОБА_1 спірного рішення, яке було прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, про що свідчать матеріали справи.

Таким чином, Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не вчинялось будь-яких дій та не приймалось жодних рішень, пов`язаних з розглядом заяви позивача від 24.11.2021 року, а отже, права ОСОБА_1 не були порушені відповідачем-2.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідачі суду не надали.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

З приводу розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області підлягає сума 496,20 грн., сплата якої підтверджується квитанціями № 36081826 від 13.12.2021 року та № 0.0. від 04.02.2022 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст.9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, а саме, рішення №55 від 30.11.2021 року щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) період роботи з 25.08.1987 року по 18.12.1987 року на посаді машиніста крана 3 розряду в ковально-заготівельному цеху на заводі «Дніпротяжбуммаш» ім.Артема, з 26.05.2011 року по 29.03.2016 року на Державному підприємстві «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова» в ливарному цеху машиністом крана 3 та 4 розряду, з 01.04.2016 року по 07.07.2016 року на посаді машиніста крану 4 розряду в ливарному виробництві в ТОВ «Техстандарт-Плюс», з 11.07.2016 року по 30.09.2016 року на посаді машиніста крану 4 розряду в плавильній дільниці в ПАТ «Дніпропетровський стрілочний завод», з 06.10.2016 року по 01.08.2018 року на посаді вогнетривника в ПАТ «Дніпропетровський стрілочний завод», з 01.08.2018 року по 03.02.2020 року працював машиністом крана 5 розряду плавильної дільниці в ПАТ «Дніпропетровський стрілочний завод» до пільгового стажу за Списком №1, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань (площа Соборна, буд. 3,м. Слов`янськ, Донецька область, 84112, ) судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 27.12.2022 року.

Суддя І.О. Лозицька