Справа № 480/12558/21
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Н.В. Савицька
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 р. Справа № 480/12558/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 11.01.2022, по справі № 480/12558/21

за позовом Головного управління ДПС у Сумській області

до Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Сумській області звернулось до суду із позовом, у якому просило стягнути з Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів загальною сумою 1957613,00 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 року позовні вимоги були задоволені.

Стягнуто з Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) загальною сумою 1957613,00 грн.

В подальшому від Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду у справі № 480/12558/21.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 року заяву Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради про розстрочення виконання судового рішення у справі № 480/12558/21 залишено без задоволення.

Не погодившись із ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, просить ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 року скасувати, заяву про розстрочення виконання судового рішення задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що на теперішній час підприємство перебуває у скрутному фінансовому становищі, яке виникло з об`єктивних причин, зокрема, затягування з боку НКРЕКП процедури встановлення тарифів з центрального водовідведення та водопостачання, наявність заборгованості перед заявником з боку держави з різниці в тарифах на послуги центрального водовідведення та водопостачання, низька платоспроможність населення, зростання заборгованості споживачів з оплати комунальних послуг.

На підставі положень ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що заявником не наведено достатніх підстав для розстрочення виконання судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частинами 3-5 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, положеннями Кодексу адміністративного судочинства України не встановлено вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставами для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення.

У той же час, питання розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків також врегульовано нормами Податкового кодексу України, поняття, терміни, правила та положення яких в силу п. 5.2 ст. 5 Податкового кодексу України є пріоритетними перед іншими для регулювання відносин оподаткування.

Відповідно до п. 100.1 ст. 100 Податкового кодексу України розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.

Пунктом 100.2 ст. 100 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п. 100.4 ст. 100 Податкового кодексу України підставою для розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Слід виходити з того, що при розгляді заяв щодо розстрочення виконання судового рішення необхідно враховувати доцільність та об`єктивну необхідність перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань.

Обов`язковою умовою для розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Зі змісту заяви Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради встановлено, що фактично підставою звернення до суду із заявою про розстрочення виконання рішення стало скрутне фінансове становище заявника, яке за твердженням відповідача виникло з об`єктивних причин, зокрема, затягування з боку НКРЕКП процедури встановлення тарифів з центрального водовідведення та водопостачання, наявність заборгованості перед заявником з боку держави з різниці в тарифах на послуги центрального водовідведення та водопостачання, низька платоспроможність населення, зростання заборгованості споживачів з оплати комунальних послуг.

Як визначено положеннями п. 100.4 ст. 100 Податкового кодексу України підставою для розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків.

Перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1235 від 27.12.2010 року.

Надаючи оцінку доводам Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради та аналізуючи положення розд. I Переліку, яким визначено обставини, що є підставою для розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу заявника, колегія суддів зазначає, що у наданій заяві відповідачем не наведено обставин, які в силу положень Податкового кодексу України свідчать про необхідність застосування розстрочення виконання рішення суду про стягнення з платника податків податкового боргу.

Так, на підтвердження наявності скрутного фінансового становища Комунальним підприємством «Міськводоканал» Сумської міської ради надано розрахунки обсягу заборгованості з різниці в тарифах на послуги центрального водовідведення та водопостачання, звіти про фінансовий стан за 2018-2021 роки, довідки про стан податкового боргу, суми заборгованості по електричній енергії, нарахованої та виплаченої зарплати, довідки про стан банківського рахунку, платіжні доручення з часткової сплати податкового боргу.

Втім, надані відповідачем документи, які мають підтверджувати скрутне фінансове становище заявника, не містять у собі відомостей, які б свідчили про порушення або зупинення роботи заявника, інших негативних наслідків у випадку не задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення.

Стосовно посилань на наявну заборгованість з виплати заробітної плати працівникам Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради колегія суддів вказує, що відповідачем не наведено обставин, які б свідчили про відсутність його вини та об`єктивної неможливості виплати заробітної плати у необхідному обсязі.

Крім того, надаючи оцінку обґрунтованості доводів Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради, викладених у заяві про розстрочення виконання судового рішення, колегія суддів зазначає, що збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб`єктом господарювання, з огляду на що такі обставини не є самостійними та достатніми підставами для розстрочення виконання судового рішення.

Таким чином, посилання Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради на скрутне фінансове становище не є достатньою підставою для розстрочення виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо здійснення підприємством періодичної часткової сплати податкового боргу колегія суддів не приймає, оскільки самі по собі такі обставини не можуть бути підставою для розстрочення виконання рішення суду за умови відсутності підстав, передбачених п. 104 ст. 100 Податкового кодексу України.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність достатніх підстав для розстрочення відповідачу виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 року, з огляду на що заява Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради про розстрочення виконання рішення задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради - залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 по справі № 480/12558/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов І.С. Чалий