Справа № 120/8273/22
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 грудня 2022 р. Справа № 120/8273/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Тетяни Михайлівни, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач або Головне управління), у якому просила:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті призначеної пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні (10846,37 грн) за 2019-2021;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 з 01.03.2022 згідно ст. 26 та в порядку ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із урахуванням показника середньої заробітної плати в України (10846,57 грн.) за 2019-2021;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченою пенсією та перерахованою згідно порядку, передбаченого ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні (10846,37 грн) за 2019 2021.

Позовні вимоги мотивовані протиправними діями Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті призначеної пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні (10846,37 грн) за 2019-2021 роки, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 17.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. Цією ж ухвалою витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

03.11.2022 представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та з 06.04.2013 року отримувала пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу».

Відповідач вказує, що при призначенні пенсії державним службовцям в обов`язковому порядку визначається розмір пенсії за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV) для розмежування джерел фінансування, зокрема, пенсія, обчислена на загальних підставах фінансується з коштів Пенсійного фонду України, різниця між пенсією за Законом України «Про державну службу» та пенсією на загальних підставах фінансується з коштів Державного бюджету.

Після проведення з 01.03.2022 індексації пенсії за віком, обчисленої за нормами Закону №1058, її розмір перевищив розмір пенсії державного службовця, як наслідок, позивачку було автоматично переведено на пенсію за віком на загальних підставах за матеріалами пенсійної справи яку розраховано з урахуванням проіндексованого показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки - 6186,32 грн.

Заробітна плата (дохід), визначена ч.2 ст.40 Закону №1058 застосовується виключно при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, якщо особа після призначення пенсії набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії незалежно від перерв у роботі. Враховуючи зазначене, при переході з пенсії за віком відповідно до Закону №3723 на пенсію за віком згідно з Законом №1058 застосувати середню заробітну палату визначену частиною другою статті 40 Закону №1058 в сумі 10846,37 грн (за 2019-2021 роки) відсутні правові підстави.

Отже, на думку відповідача пенсія призначена та виплачується ОСОБА_1 у відповідності до чинного законодавства України.

За таких обставин, відповідач вважає, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Також відповідач надав оригінал пенсійної справи позивача.

Ухвалою суду від 28.11.2022 витребувано у позивача: заяви від 16.03.2022 та від 21.09.2022, які були подані до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та відповіді на них, а у відповідача: індивідуальні відомості про застраховану особу позивача за 2019-2021.

На виконання вимог вказаної ухвали суду, 02.12.2022 представник відповідача подала лист, у якому вказала, що інформація за період 2019-2021 в Державному реєстрі застрахованих осіб (станом на 02.12.2022) на застраховану особу ОСОБА_1 відсутня.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши інші докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та з 06.04.2013 по 28.02.2022 отримувала пенсію за віком відповідно до вимог статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон №3723).

16.03.2022 позивач звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії шляхом переведення на пенсію за віком відповідно до вимог Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням № 12 від 17.03.2022 переведено позивача на пенсію за віком згідно Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) та призначено пенсію з 01.03.2022.

21.09.2022 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про перерахунок призначеної пенсії із урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні (10846,37 грн) за 2019-2021 роки.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 30.09.2022 повідомлено позивача, що при обрахунку розміру пенсії за віком з 01.03.2022 застосовано проіндексований показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки - 6186,32 грн, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Враховуючи зазначене, у листі вказано, що при переході з пенсії за віком відповідно до Закону №3723 на пенсію за віком згідно Закону №1058 застосувати середню заробітну палату визначену частиною другою статті 40 Закону №1058 в сумі 10846,37 грн (за 2019-2021 роки) відсутні правові підстави.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними щодо відмови у перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за попередні три календарні роки, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України закріплено право громадяни на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV (надалі - Закон № 1058-ІУ) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 ст. 9 Закону №1058-ІV встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами ч.1 ст.10 вищевказаного Закону передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII), за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Матеріалами справи підтверджено, що 06.04.2013 позивачу була призначена пенсія за віком згідно ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» та 16.03.2022 позивач подала заяву про перехід на інший вид пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Враховуючи вказані норми права, суд зазначає, що ч. 3 ст. 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії на інший, призначеної саме за цим Законом.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення пенсії за іншим законом.

Так, матеріалами справи підтверджено, що позивачу було призначено пенсію як державному службовцю згідно ст. 37 Закону №3723-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення вказаної пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернулася 16.03.2022 року вперше.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Тобто, при обрахунку позивачу пенсії за віком відповідно до вимог ст. 40 Закону № 1058-ІV підлягає застосуванню показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення.

Частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Суд зазначає, що позивач звертаючись після досягнення пенсійного віку, визначеного ст. 26 Закону №1058-ІV до пенсійного органу із заявою про перехід з пенсії за віком згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення" на пенсію за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" набула право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону №1058-IV, а на нове призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням у відповідності до приписів ст. 40 Закону №1058-IV, оскільки за таким призначенням звернулася вперше.

Отже, показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, а не той, що враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 336/7438/16-а.

З огляду на те, що Закон № 3723-ХІІ передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а призначення позивачу пенсії з 01.03.2021 відповідно до Закону № 1058-ІV відбулося вперше (переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону відсутнє), суд приходить висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні відповідно до зазначеного закону за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2019, 2020, 2021 роки.

Тому, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2019-2021, відповідач діяв протиправно.

Враховуючи наведене та з метою ефективного захисту і відновлення порушених прав позивача, суд вважає необхідним зобов`язати відповідача здійснити з 01.03.2021 перерахунок та виплату пенсії позивачу за віком із урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 рр., з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

В той же час, суд звертає увагу, що повноваження щодо здійснення обрахунку пенсії та складових формули, визначеною ч. 2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" покладено на органи Пенсійного фонду України, суд не наділений повноваженнями обраховувати суму показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, зазначену позивачем, з огляду на що вказані позивачем у прохальній частині позову суми підлягають обрахунку відповідачем при проведенні обчислення пенсії позивачу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Розподіл інших судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у застосуванні при обчисленні розміру пенсії за віком ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2019-2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в порядку ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019, 2020, 2021 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 01.03.2022, з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 700 грн. (сімсот гривень ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21050)

Повне судове рішення складено та підписано суддею 27.12.2022.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна