Справа № 160/7903/22
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2022 року Справа № 160/7903/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Личківської сільської ради про визнання протиправними та скасування рішень, -
ОСОБА_1 через представника адвоката Кохан Валерія Миколайовича, з урахуванням позову (подано до суду 01.07.2022 року), який подано на виконання вимог ухвали суду від 08.06.2022 року, 03.06.2022 року звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду до Личківської сільської ради, в якій позивач просить суд:
Позивач стверджує, що приймаючи рішення № 470-13/VІІ від 05.09.2019р. Личківська сільська рада порушила положення статті 34 ЗК України, ст. 50 Закону України Про землеустрій (у редакції що діяла на момент прийняття рішення № 470-13/VІІ від 05.09.2019р.), положення наказу Державного комітету України із земельних ресурсів № 548 від 23.07.2010р. Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель, а також рішення Личківської сільської ради № 469-13/VІІ від 05.09.2019р. Сільським головою Личківської СОТГ ОСОБА_2 та виконавчим комітетом Личківської сільської ради порушено встановлений законом порядок оприлюднення проектів рішень органів місцевого самоврядування Личківської СОТГ, що приймалися на 13-й сесії Личківської сільської ради VII скликання зокрема, рішення Личківської сільської ради від 05.09.2019р. № 470-13/VІІ. Відповідач станом на 07.08.2019 року, тобто за 20 робочих днів до дати проведення 13 сесії Личківської сільської ради VII скликання не оприлюднив проект оскаржуваного рішення, прийнятого ним. Отже, як встановив позивач, станом на 05.09.2019 року - на дату проведення 13 сесії Личківської сільської ради VII скликання: на веб-сайті Личківської СОТГ в мережі інтернет відсутня інформація про оприлюднення проекту рішення Личківської сільської ради Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, який був внесений на розгляд 13 сесії Личківської сільської ради VII скликання. Таким чином, позивач та її представник вважають, що сільським головою Личківської СОТГ та очолюваним ним виконавчим комітетом Личківської сільської ради порушено вимоги ч. 2 та ч. 3 ст. 15 Закону України Про доступ до публічної інформації, згідно яких проекти рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття. Сільським головою Личківської СОТГ ОСОБА_2 та Личківською сільською радою порушено приписи норм чинного законодавства під час формування та затвердження порядку денного 13 сесії Личківської сільської ради VII скликання, на якій було прийнято рішення № 470-13/VІІ від 05.09.2019р. Також, на офіційному веб-сайті Личківської сільської ради та її виконавчого комітету відсутній (не розміщений) протокол засідання постійної комісії Личківської сільської ради з питань земельних відносин, охорони навколишнього середовища, природокористування, благоустрою, охорони правопорядку, якою попередньо повинно було розглянуте питання порядку денного 13 сесії Личківської сільської ради VII скликання: Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, та проект рішення сесії з цього питання. До того ж, на офіційному веб-сайті Личківської сільської ради та її виконавчого комітету відсутні (не розміщені) й висновки та рекомендації постійної комісії Личківської сільської ради з питань земельних відносин, охорони навколишнього середовища, природокористування, благоустрою, охорони правопорядку, щодо питання: Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, про включення його до порядку денного та розгляду на 13 сесії Личківської сільської ради VII скликання. Відтак, сільським головою Личківської СОТГ та Личківською сільської радою при прийнятті рішення з питання: Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби на 13 сесії Личківської сільської ради VII скликання були порушені вимоги ст. 23, 31 Регламенту Личківської сільської ради (об`єднаної територіальної громади) Магдалинівського району Дніпропетровської області VII скликання; ч. 10, та ч. 11, ст. 47 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні; п.12, ч. 1, та ч.2 ст. 15 Закону України Про доступ до публічної інформації.
Позивач окрім того зазначає, що сільським головою Личківської СОТГ порушено приписи норм чинного законодавства під час скликання 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання, на якій було прийнято рішення № 319-5/VII від 02.06.2021р. Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби. станом на 02 червня 2021р., тобто на дату проведення 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання, так й на сьогоднішній день, тобто на момент складання даного позову: не оприлюднене розпорядження сільського голови Личківської СОТГ про скликання 5 сесії. Личківської сільської ради VIII скликання, воно відсутнє у формі відкритих даних як на веб-сайті Личківської СОТГ в мережі інтернет, так й відсутнє на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних в мережі інтернет; не доведено до відома депутатів і населення Личківської СОТГ рішення про скликання 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради; не доведена до відома депутатів і населення Личківської СОТГ інформація про винесення на розгляд 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання проекту рішення Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Отже, позивач та її представник вважають, що під час скликання та формування порядку денного 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання, відповідачем були порушені вимоги: ч. 4 ст. 42; п.4, п.10 ст.46; п.2, ч. 3 ст. 50; ч. 11 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні; ч. 1 ст. 10, п. 2, 51, 12, ч. 1, та ч.2 ст. 15 Закону України Про доступ до публічної інформації; п. 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 21 Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. № 835. Сільським головою Личківської СОТГ ОСОБА_2 та очолюваним ним виконавчим комітетом Личківської сільської ради порушено встановлений законом порядок оприлюднення проектів рішень органів місиевого самоврядування Личківської СОТГ. Так, з огляду на приписи ч. 3 ст. 15 Закону № 2939-VI, для того щоб рішення Личківської сільської ради від 02 червня 2021р. за № 319-5/VIII від 02.06.2021р. Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби прийняте 02 червня 2021р. на 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання, набуло статусу законності, проект цього оскаржуваного рішення, повинен був оприлюдненим на веб-сайті Личківської СОТГ у строк не пізніше ніж 17 травня 2021 року. Проте, відповідач станом на 02 червня 2021 року, тобто на дату проведення 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання, і до сьогодення не оприлюднив проект оскаржуваного рішення, прийнятого ним. Отже, як встановила позивач, станом на 02 червня 2021 року - на дату проведення 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання: на веб-сайті Личківської СОТГ в мережі інтернет відсутня інформація про оприлюднення проекту рішення Личківської сільської ради Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби, який був внесений на розгляд 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання. Таким чином, позивач та її представник вважають, що сільським головою Личківської СОТГ та очолюваним ним виконавчим комітетом Личківської сільської ради порушено вимоги ч. 2 та ч. 3 ст. 15 Закону України Про доступ до публічної інформації, згідно яких проекти рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття. На офіційному веб-сайті Личківської сільської ради та її виконавчого комітету відсутнє будь-яке повідомлення про дату, місце проведення засідання та питання, що виносяться на обговорення постійної комісії Личківської сільської ради з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, екології, охорони навколишнього середовища та надзвичайних ситуацій, на якій попередньо розглядалося питання порядку денного 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання: Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, та проект рішення сесії з цього питання. Також, на офіційному веб-сайті Личківської сільської ради та її виконавчого комітету відсутній (не розміщений) протокол засідання постійної комісії Личківської сільської ради з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, екології, охорони навколишнього середовища та надзвичайних ситуацій, якою попередньо повинно було розглянуте питання порядку денного 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання: Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, та проект рішення сесії з цього питання. До того ж, на офіційному веб-сайті Личківської сільської ради та її виконавчого комітету відсутні (не розміщені) й висновки і рекомендації постійної комісії Личківської сільської ради з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, екології, охорони навколишнього середовища та надзвичайних ситуацій щодо питання: Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, про включення його до порядку денного та розгляду на 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання. Отже, з наведеного вбачається, що сільським головою Личківської СОТГ та Личківською сільської радою при прийнятті рішення з питання: Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби на 5 сесії Личківської сільської ради VIII скликання були порушені вимоги: ст. 25, 33 Регламенту роботи Личківської сільської ради VIII скликання; ч. 10, та ч. 11, ст. 47 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні; п. 12, ч. 1, та ч. 2 ст. 15 Закону України Про доступ до публічної інформації.
До того ж, спірні оскаржувані позивачем рішення не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, тобто є нечинними.
На думку відповідача, позивачем не враховано, що відповідно до положень розпорядження КМУ №60-р від 31.01.2018 року здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні), проте відповідного рішення Личківська сільська рада не приймала, а проект землеустрою сільською радою жодним чином не погоджувався.
Відповідач вказує, що оскаржувані рішення не мають ознак регуляторного акта, як помилково зазначає позивач, та прийнятті з урахуванням вимог чинного законодавства, в тому числі і ЗК України.
Одночасно із поданим до суду відзивом на позовну заяву, відповідачем подано клопотання щодо залишення позовної заяви без руху з огляду на пропуску строку звернення позивача до суду із даною позовною заявою. Суд вважає, що таке клопотання не підлягає задоволенню, адже оцінка щодо пропуску строку позивачем вже була надана судом. Так, ухвалою суду від 06.07.2022 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою. Відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2022 року зазначена вище справа розподілена та 06.06.2022 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 року визнано неповажними підстави пропуску строку звернення до суду, які вказані в заяві про поновлення строку ОСОБА_1 . Позовну заяву було залишено без руху. Позивачу надано було строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом подання до суду: вмотивованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із позовною заявою, вказавши інші обґрунтовані підстави для поновлення такого строку, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску; позовної заяви та її копіями, а також копіями доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, у відповідності до вимог ст. 160 КАС України та ст. 94 КАС України з максимально чітко і зрозуміло сформованими позовними вимогами, кількістю відповідачів (вірною назвою юридичної особи за кодом ЄДРПОУ відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) та змістом позову виходячи із приписів ст. 5 КАС України.
У встановлений ухвалою суду від 08.06.2022 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову. Так, на виконання вимог даної ухвали суду представником позивача Кохан В.М. до суду подано адміністративний позов з його копією та заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із позовною заявою.
Також, ухвалою суду від 31.08.2022 року розгляд справи №160/7903/22 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 28.02.2022 року о 10:20 год. Зобов`язано Личківську сільську раду опублікувати оголошення про відкриття провадження у справі №160/7903/22 щодо оскарження нормативно-правового акта у виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений не пізніш як за сім днів до підготовчого засідання. Оголошення повинно містити вимоги позивача щодо оскаржуваного акта, реквізити нормативно-правового акта, дату, час і місце судового розгляду адміністративної справи. Зобов`язано Личківську сільську раду надати суду належні докази опублікування зазначеного оголошення не пізніше ніж протягом трьох днів з дати опублікування.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Чабаненко А.Л. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку EasyСon.
02.11.2022 року від комунального підприємства Головний інформаційно-комунікаційний і науково-виробничий центр Дніпропетровської обласної ради на виконання вимог ухвали суду від 12.10.2022 року надійшли витребувані судом письмові докази. Так, листом від 02.11.2022 року №56/0/51-22 комунальним підприємством Головний інформаційно-комунікаційний і науково-виробничий центр Дніпропетровської обласної ради повідомлено наступне. Відповідно до Закону України Про захист інформації в інформаційно- комунікаційних системах володільцем інформації, що розміщена на офіційному веб-сайті Личківської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, є безпосередньо Личківська сільська рада, представники якої здійснювали розміщення інформації на вищезазначеному сайті. Власником системи є Дніпропетровська обласна державна адміністрація в особі Департаменту цифрової трансформації, інформаційних технологій -та електронного урядування обласної державної адміністрації. Взаємовідносини між Комунальним підприємством Головний інформаційно-комунікаційний і науково-виробничий центр Дніпропетровської обласної ради(далі - КП ГІКНВЦДОР) та Личківською сільською радою у період 2018 - 2021 років здійснювалась відповідно до договору від 28.11.2018 року № 28/11 (далі - договір), дію якого було пролонговано на 2019 - 2021 роки згідно з п. 9.3 договору (копію договору наведено у додатку 1 до листа). Згідно з п. 3.1 договору КП ГІКНВЦДОР надавало Личківській сільській раді послуги відповідно до додатку 1 до договору з наведеним у ньому Переліком послуг. До переліку послуг входив хостинг офіційного веб-сайту Личківської сільської ради. Під хостингом розуміють послугу з надання ресурсів для розміщення інформації на сервері, що постійно має доступ до мережі Інтернет. Разом з тим, КП ГІКНВЦДОР за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення для адміністрування веб-сайтів, у порядку, що визначений частиною третьою статті 4 Закону України Про захист інформації в інформаційно- комунікаційних системах, здійснено отримання інформації (властивості веб- сторінок) безпосередньо з серверу, що знаходиться на базі електронного комунікаційного центру області, технічне адміністрування якого здійснює КП ГІКНВЦДОР, у вигляді скріншотів (іншого засобу отримання інформації не передбачено) а саме: 1. Веб-сторінка, на якій розміщено розпорядження голови Личківської СОТГ від 23.08.2019 № 160-р, має статус Опубліковано, дата і час публікації 26.08.2019 09:21. Веб-сторінку створено (або останній раз модифіковано) 23.08.2019. 2. Веб-сторінка, на якій розміщено проект рішення Личківської сільської ради від 05.09.2019 № 469-13/VІІ, має статус Опубліковано, дата і час публікації 20:03. Веб-сторінку створено (або останній раз модифіковано) 05.09.2019. 3. Веб-сторінка, на якій розміщено рішення Личківської сільської ради від 05.09.2019 № 470-13/УІІ, має статус Опубліковано, дата і час публікації 08.08.2019 20:01. Веб-сторінку створено (або останній раз модифіковано) 05.09.2019. 4. Веб-сторінка, на якій розміщено розпорядження голови Личківської СОТГ від 26.05.2021 № 58-р, має статус Опубліковано, дата і час публікації 26.05.2021 13:56. Веб-сторінку створено (або останній раз модифіковано) 26.05.2021. 5. Веб-сторінка, на якій розміщено рішення Личківської сільської ради від 02.06.2021 № 319-5/VІІІ, має статус Опубліковано, дата і час публікації 05.06.2021 11:25. Веб-сторінку створено (або останній раз модифіковано) 02.06.2021.Підготовлені уповноваженими представниками Личківської сільської ради веб-сторінки відображуються на офіційному сайті в мережі Інтернет тільки після отримання статусу Опубліковано. Документальне підтвердження викладеної у пунктах 1-5 інформації у вигляді скріншотів спеціалізованого програмного забезпечення для адміністрування веб- сайтів наведено у додатку 2 до листа. Крім того, будь-яких договірних відносин з АО Бірюк, Мігульов та партнери, про що згадано в ухвалі на витребування доказів Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 року по справі № 160/7903/22, у тому числі щодо виконання замовлення на проведення досліджень, КП ГІКНВЦДОР не мало і не має, відомості про реєстрацію листування між з АО Бірюк, Мігульов та партнери та КП ГІКНВЦДОР відсутні, будь-які платежі від АО Бірюк Мігульов та партнери за виконання послуг на розрахунковий рахунок КП ГІКНВЦДОР не надходили, а відповідно будь-які звіти для АО Бірюк, Мігульов та партнери, у тому числі згаданий в ухвалі звіт за № 508/2021-ЗВ, не готувались. Будь-яких операцій з інформацією без дозволу володільця інформації - у цьому випадку Личківської сільської ради за зверненням юридичних та/або фізичних осіб в порушення норм статті 4 Закону України Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах КП ГІКНВЦДОР не проводило і не проводить.
Так, до означеного листа КП ГІКНВЦ ДОР долучено копію договору від 28.11.2018 року № 28/11 між Личківською сільською радою та КП ГІКНВЦДОР (з додатками) на 5 арк. в 1 прим. та скріншоти затребуваних судом властивостей веб-сторінок офіційного сайту Личківської сільської ради на 3 арк. в 1 прим.
У судове засідання 30.11.2022 року сторони не прибули.
30.11.2022 року від представника позивача адвоката Кохана Валерія Миколайовича до суду надійшла заява щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.
Слід зазначити, що за приписами ч. 2 ст. 205 КАС України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку, коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їхні представники.
В свою ж чергу, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 205 КАС України).
Частина 4 статті 229 КАС України передбачає, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України).
Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищезазначене та відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 04.06.2018 року № 4-2175/15-18 СГ ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення (пасовищ) державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Личківськой сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області за межами населених пунктів.
На замовлення позивача, товариством з обмеженою відповідальністю «Геоленд-2000» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Личківськой сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області площею 2,00 га.
Як встановлено судом, позивач звернулася до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області із заявою щодо затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та за результатами розгляду такої заяви позивачу від ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області надано відповідь, оформлену листом від 10.05.2019 року № П-2321/0-1568/0/20-19, зі змісту якої видно, що Відповідно до розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №60-р передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність здійснюється за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні).
Личківська сільська рада увійшла в Личківську сільську об`єднану територіальну громаду.
Виходячи із вищезазначеного Головне управління запропонувало позивачу звернутися до Личківської сільської об`єднаної територіальної громади для отримання погодження та надати повторно проект для затвердження.
01.07.2020 року позивач звернулась до Личківської сільської ради із заявою про затвердження погодженого проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, із земель комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації та надання у власність.
14.09.2020 року Личківською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області прийняте рішення за № 1037-20/VII, яким відмовлено ОСОБА_4 в затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі в приватну власність, площею 2,000га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту виконавчого комітету Личківської сільської ради в зв`язку з тим, що:
- дозвіл на розробку документації із землеустрою був наданий ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області без погодження Личківської сільської ради, та без врахування звернення ради про резервування земельних ділянок для створення громадських пасовищ;
- розташування зазначеної у клопотанні ОСОБА_5 земельної ділянки співпало із земельною ділянкою яка передбачена для громадських пасовищ;
- бажане місце розташування земельної ділянки, зазначене ОСОБА_5 у клопотанні та проекті землеустрою, не відповідає вимогам та принципам техніко-економічного розвитку Личківської територіальної громади, зокрема: захисту і задоволення потреб мешканців громади у створенні громадського пасовища (яким вони добросовісно, відкрито і безперервно користувалися більше 15 років); збереження та примноження поголів`я худоби на території громади; стимулюванні створенню, розвитку та діяльності сімейних ферм.
Вважаючи рішення відповідача незаконним та протиправним, позивач звернулася до суду із даною позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2021 року у справі №160/4373/21 заяву представника ОСОБА_1 про виправлення описки у судовому рішенні задоволено. Виправлено описку в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 року в адміністративній справі №160/4373/21, замінивши по тексту рішення не вірно зазначений номер рішення Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області - №1036-20/VII, на вірний - №1037-20/VII. Виправлено описку в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2021 року в адміністративній справі №160/4373/21, замінивши по тексту ухвали не вірно зазначений номер рішення Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області - №1036-20/VII, на вірний - №1037-20/VII.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
За наслідками розгляду даної апеляційної скарги, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 року в адміністративній справі №160/4373/21 змінено, доповнивши його резолютивну частину наступним змістом: «В задоволенні решти позовних вимог відмовити». В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 року в адміністративній справі №160/4373/21залишено без змін.
Також, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2021 року в адміністративній справі №160/4373/21 скасовано. Матеріали справи №160/4373/21 направлено до суду першої інстанції для вирішення по суті питання про розподіл судових витрат в частині стягнення правничої допомоги.
Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 року у справі №160/4373/21 в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
З матеріалів справи убачається, що 05.09.2019 року Личківська сільська рада на тринадцятій сесії сьомого скликання прийняла рішення №469-13/VII Про створення громадських пасовищ, яким вирішила створити громадські пасовища на території виконавчого комітету Личківської сільської ради за рахунок земель комунальної власності та земель сільськогосподарського призначення, переданих із державної власності до комунальної власності Виконавчого комітету Личківської сільської ради та земель запасу комунальної власності в межах населених пунктів для забезпечення потреб власників худоби та здійснення випасання громадського поголів`я.
Також цим рішенням затверджено Положення про громадські пасовища на території Виконавчого комітету Личківської сільської ради.
Не погодившись з рішеннями Личківської сільської ради від 05.09.2019 №470-13/VII Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби та від 02.06.2021 №319-5/VIII Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння та випадання худоби, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.
За приписами ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Надаючи оцінку підставі позову суд враховує наступне.
Відповідно статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.
Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.
Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Відповідно до пункту «а» частини 3 статті 22 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.
Згідно з положеннями частини 3 статті 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Частиною 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Отже, дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність чи користування. Передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок.
При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.
Таку правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 у справі №815/5987/14 та постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №545/808/17, від 22.02.2019 у справі № 813/1631/14.
Відповідно до ч.6 ст.186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.
Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України №60-р від 31.01.2018 року Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин до 17.11.2020 і втратило чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 №1113, Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 1 лютого 2018 р. слід забезпечити:
формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із статтею 117 Земельного кодексу України;
передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліку земельних ділянок державної власності, права на які виставлені на земельні торги, в комунальну власність об`єднаних територіальних громад після оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди таких земельних ділянок;
здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2021 року у справі №160/4373/21 заяву представника ОСОБА_1 про виправлення описки у судовому рішенні задоволено. Виправлено описку в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 року в адміністративній справі №160/4373/21, замінивши по тексту рішення не вірно зазначений номер рішення Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області - №1036-20/VII, на вірний - №1037-20/VII. Виправлено описку в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2021 року в адміністративній справі №160/4373/21, замінивши по тексту ухвали не вірно зазначений номер рішення Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області - №1036-20/VII, на вірний - №1037-20/VII.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
За наслідками розгляду даної апеляційної скарги, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 року в адміністративній справі №160/4373/21 змінено, доповнивши його резолютивну частину наступним змістом: «В задоволенні решти позовних вимог відмовити». В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 року в адміністративній справі №160/4373/21залишено без змін.
Також, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2021 року в адміністративній справі №160/4373/21 скасовано. Матеріали справи №160/4373/21 направлено до суду першої інстанції для вирішення по суті питання про розподіл судових витрат в частині стягнення правничої допомоги.
Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 року у справі №160/4373/21 в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Рішенням № 470-13/VІІ від 05.09.2019 року «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби»: надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; доручено сільському голові провести документальне оформлення проекту землеустрою; констатовано, що розроблений проект землеустрою підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог законодавства; визначено суб`єкта контролю за виконанням даного рішення.

Рішенням № 319-5/VІII від 02.06.2021 року «Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби»: затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки; залишено відповідну земельну ділянку площею 98,1227 га кадастровий номер :01:002:1406 (код 01.08 згідно КВЦПЗ ) для створення громадського пасовища в селі Личкове у комунальній власності виконавчому комітету Личківської сільської; доручено сільському голові звернутися до відповідних органів та суб`єктів для проведення державної реєстрації речових прав на вказану земельну ділянку; визначено суб`єкта контролю за виконанням даного рішення.

При цьому, як сама зазначає позивач у позовній заяві, остання 14.06.2018 року отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою у 2018 році відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 04.06.2018 року № 4-2175/15-18 СГ. Однак за затвердженням проекту землеустрою звернулася до відповідача із заявою лише у 2020 році.

На думку суду, за характером оскаржуваних рішень, усі їх елементи вичерпуються виконанням. Власне, у даному випадку, оскаржувані рішення вже вичерпані виконанням, оскільки відповідний проект землеустрою розроблено, затверджено, а право комунальної власності на земельну ділянку площею 98,1227 га, кадастровий номер :01:002:1406, зареєстровано.

Тому, твердження позивача про те, що затвердження проекту землеустрою на земельну ділянку з кадастровим № :01:002:1265 без погодження Личківської сільської ради та без врахування звернення ради про резервування земельних ділянок для створення громадських пасовищ є єдиним правомірним рішенням в розумінні ч. 9 ст.118 ЗК України, є безпідставним.

Щодо посилання позивача на те, що оскаржувані рішення прийняті з порушенням процедури суд зазначає наступне.

Вирішуючи це питання, суд керується статтею 55 Конституції України, за якою кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У розвиток цієї конституційної норми, частиною 1 та 3 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Натомість у даному випадку позивач оскаржує рішення від 05.09.2019 року за № 470-13/VII Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби та рішення від 02.06.2021 року за № 319-5/VІІІ Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби в частині в частині зміни цільового призначення земельної ділянки площею 98,1227 га, кадастровий номер :01:002:1406, власником якої є Личківська сільська рада і яка, відповідно до статті 20 ЗК України, має право змінювати її цільове призначення.

Суд акцентує увагу, що з`ясування матеріально-правової заінтересованості позивача передує розгляду питання щодо правомірності рішень, котрі оскаржується. Відсутність матеріально-правової заінтересованості позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності оскаржених рішень.

Суд може робити висновок про неправомірність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та про порушення у зв`язку із цим прав лише за позовом належного позивача. Оцінка рішень за позовом особи, яка не має права на звернення до суду, яка не є потерпілою у конкретних правовідносинах (є неналежним позивачем), апріорі не може призвести до захисту прав і не узгоджується із завданнями адміністративного судочинства.

Ці ж правові висновки знайшли своє підтвердження у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року по справі № 640/21611/19 (К/9901/13123/20).

Тобто, у даному випадку суд вважає, що рішення від 05.09.2019 року за № 470-13/VII Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, в частині включення Личківською сільською радою раніше сформованої земельної ділянки з кадастровим № :01:002:1265 до переліку земельних ділянок, переданих Личківській сільській раді з державної власності, для подальшого їх об 'єднання з метою створення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби (з кодом 01.08 згідно КВЦПЗ), на підставі наданого дозволу за цим рішенням Личківської сільської ради та рішення Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 02.06.2021р. за № 319-5/VІІІ Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби, в частині включення Личківською сільською радою раніше сформованої земельної ділянки з кадастровим № :01:002:1265 до складу новоствореної земельної ділянки площею 98,1227 га з кадастровим № :01:002:1406 за рахунок земель сільськогосподарського призначення, переданих з державної власності до комунальної власності не порушують права ОСОБА_6 , відповідно і процедура прийняття не підлягає судовому розгляду.

Також суд зазначає, що відповідно до частин першої та четвертої статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Порядок формування та організація діяльності рад визначаються Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Частиною першої статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні обумовлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч.10 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні).

Частиною 11 ст. 59 вказаного закону, унормовано, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Абзацом другим частини першої статті 10-1 Закону України Про доступ до публічної інформації передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Виходячи із доводів позивача, що викладені в позові, порушення процедури оприлюднення рішення призвело до його протиправності.

В свою чергу, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Відповідно до п. 2 частини першої статті 15 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати, зокрема, 2) нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Частиною третьої цього закону також унормовано, що проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Право запитувача оскаржити до керівника розпорядника, вищого органу або суду невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону, інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача передбачено частиною другою статті 23 Закону України Про доступ до публічної інформації.

В частині третій статті 23 Закону України Про доступ до публічної інформації зазначено, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, законодавець не пов`язує невчасну публікацію проекту рішення органу місцевого самоврядування, з правильністю та законністю такого рішення в подальшому.

Законом України Про доступ до публічної інформації визначено, що неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону є підставою для притягнення винної особи до відповідальності. Проте, це не є підставою для скасування оскарженого рішення згідно із Законом України Про доступ до публічної інформації.

Відповідно до статті 264 КАС України, правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо:

1) законності (крім конституційності) постанов та розпоряджень Кабінету Міністрів України (крім рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу), постанов Верховної Ради Автономної Республіки Крим;

2) законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб`єктів владних повноважень.

Отже, оскарження нормативно-правових актів органів місцевого самоврядування в суді адміністративної юрисдикції можливо з питань законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили.

Під час перевірки питання законності нормативно-правового акту судом встановлюватиметься відповідність прийнятого на сесії рішення вимогам профільного законодавства, у відповідності до якого таке рішення приймається, а також відповідність рішення сесії правовим актам вищої юридичної сили.

Разом з тим, таких підстав для визнання рішень Личківської сільської ради як від 05.09.2019 року за № 470-13/VII так і від 02.06.2021 №319-5/VІІІ позивачем в позовній заяві не вказано.

До того ж, доданими відповідачем до матеріалів справи доказами (скріншоти із офіційного сайту відповідача) спростовуються доводи позивача про неоприлюднення або несвоєчасне оприлюднення спірного рішення. Крім того, також спростовуються доводи позивача про те, що порушено вимоги щодо попереднього обговорення питань, які винесені на сесію профільними постійними комісіями.

Частиною першою статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України).

Частинами першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, не встановивши факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд не вбачає правових підстав для задоволення заявленого адміністративного позову.

Оскільки в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 139, 205, 229, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Личківської сільської ради про визнання протиправними та скасування рішень відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник