Справа № 520/22906/21
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 р. Справа № 520/22906/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача - адвоката Монагарової Ольги Яківни на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2022, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 17.01.22 по справі № 520/22906/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі також відповідач, ГУ ПФУ у Харківській області), в якому просив:

1. Визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області щодо непроведення перерахунку та виплати йому пенсії, починаючи з 01.12.2019, на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" № 100/30129 про розмір грошового забезпечення (вих. №33/41-496 від 02.06.2021.

2. Зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії, починаючи з 01.12.2019, на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Харківській області» № 100/30129 про розмір грошового забезпечення (вих. №33/41-496 від 02.06.2021).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 по справі №520/22906/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.12.2019, на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" № 100/30129 про розмір грошового забезпечення (вих. №33/41-496 від 02.06.2021. Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.12.2019, на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Харківській області» № 100/30129 про розмір грошового забезпечення (вих. №33/41-496 від 02.06.2021). Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп.

30.12.2021 від позивача до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі №520/22906/21 щодо розподілу судових витрат на професійну правничу правову допомогу, понесених позивачем у ході розгляду справи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат у справі №520/22906/21, стягнувши з ГУ ПФУ в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судових витрат на професійну правничу правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач вказав, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, не врахував, що витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн підтверджуються договором про надання професійної правничої допомоги від 08.11.2021, укладеним між ОСОБА_1 та адвокатом Монагаровою О.Я., актом приймання-передачі наданих послуг від 09.11.2021 до договору про надання професійної правничої допомоги від 08.11.2021, квитанцією № 31 від 02.02.2022 року. Просить урахувати висновки Верховного Суду викладені у постановах від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19, від 04.06.2021 у справі 380/887/20, від 29 жовтня 2020 року у справі №686/5064/20, від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20, правову позицію Великої Палати Верховного Суду, сформовану у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Звернув увагу, що відповідач не звертався до суду з клопотанням про зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення без задоволення заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, суд першої інстанції виходив з того, що витрати на правову допомогу у сумі 5000,00 грн позивачем не обґрунтовано належними та допустимими доказами.

Суд першої інстанції в обґрунтування підстав для залишення без задоволення заяви позивача послався на те, що позивачем не надано до матеріалів справи розрахунку суми винагороди, наданої адвокатом Монагаровою О. Я. позивачу, не доведений факт сплати витрат на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн., не вказано з чого саме складається сума витрат, не зазначена загальна кількість годин, наданих адвокатом.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до частини першої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За частиною третьою статті 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частин 1-5 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, частиною сьомою статті 139 КАС України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19.

Як убачається із матеріалів справи, на підтвердження розміру понесених правових витрат позивачем надані копії: договору про надання професійної правничої допомоги від 08.11.2021, укладеного між ОСОБА_1 (як замовником) та адвокатом Монагаровою О.Я. (як виконавцем); акту приймання-передачі наданих послуг від 09.11.2021 до договору про надання професійної правничої допомоги від 08.11.2021.

Згідно з 1.1. договору про надання професійної правничої допомоги від 08.11.2021 виконавець (адвокат Монагарова О.Я.) зобов`язується надати Замовнику ( ОСОБА_1 ) послуги з надання професійної правничої допомоги з представлення інтересів замовника в Харківському окружному адміністративному суді в адміністративній справі про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Харківській області щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.12.2019, на підставі довідки Державної установи "Територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" № 100/30129 про розмір грошового забезпечення (вих. №33/41-496 від 02.06.2021) та зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.12.2019, на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Харківській області» № 100/30129 про розмір грошового забезпечення (вих. №33/41-496 від 02.06.2021).

Згідно з п.п. 4.1.1. п.4.1 договору про надання професійної правничої допомоги від 08.11.2021 вартість послуг з надання професійної правничої допомоги з підготовки та поданім процесуальних документів під час розгляду адміністративної справи у Харківському окружному адміністративному суді визначається за згодою сторін у фіксованій сумі та складає 5000,00 грн.

Зазначені положення договору про надання професійної правничої допомоги від 08.11.2021 відображено акту приймання-передачі наданих послуг від 09.11.2021.

Згідно з п. 4.2. договору про надання професійної правничої допомоги від 08.11.2021 оплата за надання професійної правничої допомоги за п.п. 4.1.1 здійснюється замовником протягом 3 (трьох) місяців з дати набрання рішенням суду першої інстанції законної сили.

Відмовляючи позивачу у відшкодуванні витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції керувався тим, що матеріали справи не містять доказів фактичного понесення позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, оскільки до матеріалів справи не надано жодного документу, який підтверджує їх перерахування на користь особи, яка надавала правничу допомогу.

У постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №813/481/18 зроблено такий висновок: "Зважаючи на положення частини сьомої статті 139 КАС України, суд касаційної інстанції констатує помилковість посилання суду апеляційної інстанції у якості аргументу для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення на відсутність документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, адже у пункті 2 вищенаведеного додатку від 11 лютого 2019 року до договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року № 01/2019-02 сторони узгодили, що клієнт (позивач) зобов`язаний сплатити гонорар протягом шести місяців після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по суті."

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 29 жовтня 2020 року у справі №686/5064/20, від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Колегія суддів зазначає, що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На переконання колегії суддів, зазначені норми (ст.ст. 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Отже, висновок суду першої інстанції про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати вказаних послуг не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та наведеними вище висновками Верховного Суду.

Разом з тим, колегія суддів ураховує, що 02.02.2022 позивачем здійснено часткову оплату послуг у розмірі 3000,00 грн, що підтверджується квитанцією № 31 від 02.02.2022, доданою позивачем до апеляційної скарги.

Щодо розміру витрат на правничу допомогу слід враховувати таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому ч. 5 ст.134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, оскільки зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17).

У ч. 7 ст. 134 КАС України вказано, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI (надалі Закон № 5076-VI) встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Як убачається з матеріалів справи, у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн, заперечень відповідача щодо неспівмірності розміру судових витрат на правничу допомогу заявленим позовним вимогам у відзиві на позовну заяву Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не наведено, відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без наявності клопотання іншої сторони.

Аналогічні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі №640/15803/19, від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20.

Колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази подання відповідачем заперечень з приводу заявленого до відшкодування розміру судових витрат, не наведено жодного доводу, який би свідчив про неспівмірність заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу зі складністю справи, характером та обсягом виконаних адвокатом робіт або непідтвердження вимоги про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу належними та допустимими доказами.

Разом з тим, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Ураховуючи відсутність заперечень відповідача щодо неспівмірності розміру судових витрат на правничу допомогу заявленим позовним вимогам, а також задоволення позовних вимог у повному обсязі, колегія суддів дійшла висновку, що витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн є співмірними зі складністю цієї справи, наданими адвокатом обсягу послуг у суді першої інстанції та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Колегія суддів зазначає, що витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, колегія суддів звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20, від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19, від 04.06.2021 у справі № 380/887/20.

Доводи апеляційної скарги приймаються колегією суддів у якості належних.

Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Ураховуючи наведені положення процесуального законодавства та встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу у справі слід скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача - адвокат Монагарової Ольги Яківни - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року по справі № 520/22906/21 - скасувати.

Прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 (п`ять тисяч) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін