Справа № 380/14298/22
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Чаплик І.Д. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправної відмови, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35 ), в якому просить:

визнати протиправною відмову відповідача зняти актуальності звіту ФОІІ ОСОБА_1 Про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік від 28.01.2019 та здійснити коригування даних інтегрованої картки платника податків, на якій обліковуються розрахунки ФОП ОСОБА_2 по сплаті єдиного соціального внеску шляхом виключення з неї відомостей про наявність боргу по сплаті ССВ в сумі 115 311, 37 грн., а також нарахованих нені та штрафів;

зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Львівській області зняти актуальності звіту ФОП ОСОБА_1 Про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік від 28.01.2019 та здійснити коригування даних інтегрованої картки платника податків, на якій обліковуються розрахунки ФОП ОСОБА_1 по сплаті єдиного соціального внеску шляхом виключення з неї відомостей про наявність боргу по сплаті ЄСВ в сумі 115 311, 37 грн., а також нарахованих пені та штрафів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач покликається на те, що оскаржувана вимога є безпідставною, необґрунтованою та складеною з порушенням встановленого законодавством порядку. Зокрема, зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 у справі № 380/11058/20 визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Львівській області №Ф-326 від 15.06.2020, відповідно до якої станом на 31.05.2020 ФОП ОСОБА_1 визначено заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 115311,37 грн. Однак, на вимогу позивача про здійснення коригування даних інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 з врахуванням вказаного рішення суду, відповідач листом від 28.07.2022 за №13618/6/13-01-24-07 у задоволенні вимоги відмовив. З цих підстав позивач просить визнати таку відмову протиправною та зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Львівській області здійснити коригування даних інтегрованої картки платника податків, на якій обліковуються розрахунки ФОП ОСОБА_1 по сплаті єдиного соціального внеску шляхом виключення з неї відомостей про наявність боргу по сплаті ЄСВ в сумі 115 311, 37 грн., а також нарахованих пені та штрафів.

Ухвалою суду від 09.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову.

На виконання ухвали суду 05.12.2022 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Відзив обґрунтований тим, що сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464, є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені і застосуванням штрафів (частина 3 статті 25 Закону № 2464). Згідно з АІС Податковий блок в інтегрованій картці платника податків обліковується податковий борг в сумі 115546,67 грн. Відповідач також зазначає, що скасування податкової вимоги не скасовує суму податкового боргу, яка була підставою для виставлення скасованої податкової вимоги, а тому висновки позивача, викладені в позовній заяві є безпідставними і суперечать нормам чинного законодавства. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. Суд на підставі частини шостої статті 162 КАС України вирішує справу за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа підприємець 13.05.2004, з 19.06.2012 перебуває на обліку в контролюючому органі як платник єдиного внеску; перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку з 01.01.2012, в 2018 році була платником 2 групи.

28.01.2019 ФОП ОСОБА_1 подала до податкового органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік №930895671. За цей період ФОП ОСОБА_1 сплатила єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі мінімально допустимої суми, визначеної Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

ФОП ОСОБА_1 виявила у звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік механічну помилку, що призвела до помилкового завищення бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Після цього ФОП ОСОБА_1 неодноразово зверталася до контролюючого органу із листами, повідомляла про помилкове завищення нею у звітності суми єдиного соціального внеску, однак ці звернення були залишені без реагування.

ГУ ДФС у Львівській області винесло вимогу про сплату боргу № Ф-326 від 03.07.2019 на суму 117628,83 грн., відповідно до якої станом на 30.06.2019 загальна сума недоїмки ФОП ОСОБА_1 становила 117628,83 грн. та складалася з суми, самостійно визначеної платником ЄСВ у звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб за 2018 рік. Контролюючий орган при прийнятті цього рішення керувався даними інформаційної системи органу доходів і зборів, перевірка ФОП ОСОБА_1 не проводилася.

ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ГУ ДФС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.07.2019 № Ф 326.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 №1.380.2019.004812, що 11.03.2020 набрало законної сили, позов задоволено повністю. За наслідками розгляду справи №1.380.2019.004812 суд встановив такі обставини: ФОП ОСОБА_1 самостійно виявила помилку у звітності по ЄСВ за 2018 рік. При внесенні відомостей до колонок звіту за 2018 рік, програмне забезпечення, на якому формувався звіт ФОП ОСОБА_3 , автоматично продублювало інформацію із колонки №3 у колонку №4, що призвело до технічної помилки. Суд дослідив звітність за 2018 рік та додатки до неї (форми звіту (таблиця 2) продовження додатка 5) та встановив, що ФОП ОСОБА_1 помилково вказала суму чистого доходу оподаткованого доходу (прибутку), в якому загальна сума чистого оподатковуваного доходу, отриманого підприємцем у 2018 році, склала 590306 грн.; це призвело до помилкового обчислення суми, з якої нараховується єдиний внесок (581522 грн.). Оскільки помилка виявлена після закінчення встановленого Порядком №345 строку, ФОП ОСОБА_1 неодноразово зверталася до контролюючого органу щодо неврахування помилкових відомостей при обчисленні її зобов`язань з ЄСВ за 2018 рік, проте її звернення залишилися без відповідного реагування. Суд, встановивши очевидність помилки при заповненні згаданого звіту, що призвело до необґрунтованого нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2018 рік, прийняв рішення про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.07.2019 № Ф 326 як протиправну.

15.06.2020 ГУ ДПС у Львівській області сформувало вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-326, відповідно до якої станом на 31.05.2020 заборгованість ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені на загальнообов`язкове державне соціальне страхування складає 115311,37 грн.. Підставою винесення цієї вимоги контролюючий орган визначив відомості інформаційної системи органів доходів і зборів та визнає, що заявлена заборгованість складається з сум ЄСВ та штрафних санкцій несвоєчасну сплату ЄСВ за 2018 рік.

Вказані обставини встановлені рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 у справі № 380/11058/20, яке набрало законної сили 25.11.2021, і за результатами якого визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Львівській області №Ф-326 від 15.06.2020, відповідно до якої станом на 31.05.2020 ФОП ОСОБА_1 визначено заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 115311,37 грн.

28.07.2022 ФОП ОСОБА_1 звернулася з вимогою до Головного управління ДПС у Львівській області про здійснення коригування даних інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 з врахуванням вказаного рішення суду, однак, відповідач листом від 28.07.2022 за №13618/6/13-01-24-07 у задоволенні вимоги відмовив.

Не погодившись з такими діями відповідача позивач звернулася до суду з цим позовом, просить визнати таку відмову протиправною та зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Львівській області здійснити коригування даних інтегрованої картки платника податків, на якій обліковуються розрахунки ФОП ОСОБА_1 по сплаті єдиного соціального внеску шляхом виключення з неї відомостей про наявність боргу по сплаті ЄСВ в сумі 115 311, 37 грн., а також нарахованих пені та штрафів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України в частині відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, та нормами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі по тексту - Закон № 2464-VI) в частині правових та організаційних засад забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умов та порядку його нарахування і сплати та повноважень органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Згідно з абз. 2 п.1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до абз. 1 п.1 та п. 2 ч. 1 ст.7 Закону № 2464-VI (в редакції, чинній з 1 січня 2017 року) єдиний внесок нараховується: - для платників, зазначених у п.1 (крім абз. 7), ч. 1 ст. 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; - для платників, зазначених у п. 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Як встановлено судом. ФОП ОСОБА_1 28.01.2019 подала до податкового органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік №930895671, при заповненні якого внаслідок некоректної роботи програмного забезпечення допустила очевидні помилки, що призвели до необґрунтованого нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі, більшому за мінімальний страховий внесок. Дані звітності ФОП ОСОБА_1 за 2018 рік, що містили згадану помилку, відображені в даних інформаційної системи фіскального органу та стали підставою для обліку контролюючим органом недоїмки платника ЄСВ, а надалі для винесення вимоги №Ф-326 від 03.07.2019.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 №1.380.2019.004812, яким визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.07.2019 № Ф 326, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 самостійно виявила помилку у звітності по ЄСВ за 2018 рік. При внесенні відомостей до колонок звіту за 2018 рік, програмне забезпечення, на якому формувався звіт ФОП ОСОБА_3 , автоматично продублювало інформацію із колонки №3 у колонку №4, що призвело до технічної помилки. Суд дослідив звітність за 2018 рік та додатки до неї (форми звіту (таблиця 2) продовження додатка 5) та встановив, що ФОП ОСОБА_1 помилково вказала суму чистого доходу оподаткованого доходу (прибутку), в якому загальна сума чистого оподатковуваного доходу, отриманого підприємцем у 2018 році, склала 590306 грн.; це призвело до помилкового обчислення суми, з якої нараховується єдиний внесок (581522 грн.). Оскільки помилка виявлена після закінчення встановленого Порядком №345 строку, ФОП ОСОБА_1 неодноразово зверталася до контролюючого органу щодо неврахування помилкових відомостей при обчисленні її зобов`язань з ЄСВ за 2018 рік, проте її звернення залишилися без відповідного реагування. Суд, встановивши очевидність помилки при заповненні згаданого звіту, що призвело до необґрунтованого нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2018 рік, прийняв рішення про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.07.2019 № Ф 326 як протиправну.

Також, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 у справі № 380/11058/20, яке набрало законної сили 25.11.2021, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Львівській області №Ф-326 від 15.06.2020, відповідно до якої станом на 31.05.2020 ФОП ОСОБА_1 визначено заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 115311,37 грн., оскільки числові значення податкової вимоги базуються на недостовірних даних інформаційної системи відповідача. Вказаним рішенням встановлено, що незважаючи на прийняття судом рішення №1.380.2019.004812 та скасування вимоги №Ф-326 від 03.07.2019, контролюючий орган не провів коригування відомостей інтегрованої картки ФОП ОСОБА_1 як платника ЄСВ, такі надалі містять відомості про зобов`язання ФОП ОСОБА_1 з ЄСВ за 2018 рік, що набули статусу недоїмки, а також інформацію про необхідність нарахування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату цієї недоїмки.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) визначені Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 12.01.2021 №5 (далі - Порядок №5).

Відповідно до підрозділу 2 Розділу І Порядку №5 інформаційна система - інтегрований комплекс процесів, компонентів та засобів апаратного і програмного забезпечення для виконання цільової функції.

Згідно з пунктом 1 підрозділу 1 Розділу ІІ Порядку №5 з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються інтегрована картка платника (далі - ІКП) за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Облікові показники, які відображаються в ІКП, залежать від форми обліку, яка передбачена умовами адміністрування відповідного платежу, що відкриваються для юридичних та фізичних осіб (далі - Перелік форм ІКП).

Відображення в інформаційній системі показників за результатами адміністративного та/або судового оскарження рішень податкових органів визначені Розділом VII Порядку.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 цього Розділу у разі судового провадження - керівник підрозділу судового оскарження (або особа, яка виконує його обов`язки) після отримання ухвали про відкриття провадження у справі за позовом платника чи після отримання матеріалів від відповідного структурного підрозділу податкового органу для підготовки позовної заяви призначає відповідальним за супровід цієї судової справи у суді працівника підрозділу судового оскарження (далі - юрист).

Юрист не пізніше наступного робочого дня, що настає за днем отримання первинних документів, а для документів, що готуються територіальним органом ДПС,- наступного робочого дня після направлення позову до суду підрозділом судового оскарження, здійснює їх реєстрацію в інформаційній системі, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, та вносить первинні показники документів, визначені у підрозділі 2 розділу VII цього Порядку.

Сума позову, яка відображена у рішенні суду про визнання недійсними податкового повідомлення-рішення / рішення / вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, та відповідає сумі податкового повідомлення-рішення / рішення / вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску заноситься юристом до інформаційної системи, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження.

Інформація, яка відображена у рішенні суду про оскарження частини суми податкового повідомлення-рішення / рішення / вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, заноситься юристом до інформаційної системи, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати єдиного внеску створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату недоїмки, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.02.2019 (справа №825/999/17), від 26.02.2019 (справа №805/4374/15-а), 30.11.2021 (справа №300/3157/20).

Отже, у випадку скасування вимоги відповідач зобов`язаний відобразити інформацію в обліковій картці платника.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач на виконання вищевказаних вимог таких дій не вчинив, на вимогу позивача про здійснення коригування даних інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 з врахуванням рішення судів відповідач листом від 28.07.2022 за №13618/6/13-01-24-07 у задоволенні вимоги відмовив.

Суд враховує, що наслідком задоволення в адміністративному судочинстві позовних вимог є відновлення фактично порушених прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин. Суд при прийнятті рішення про задоволення позовних вимог має не лише вирішити позовні вимоги відповідно до принципів верховенства права, а й обрати найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права. Тобто такий, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду та здійснювалося примусове виконання рішення.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи встановлені обставини, беручи до уваги, факт повторного винесення контролюючим органом вимог про сплату боргу (недоїмки) стосовно позивача з аналогічних підстав, невиключення скасованої суми недоїмки з інтегрованої картки на підставі судових рішень та відмову внести такі зміни у дані інтегрованої картки на вимогу позивача, суд вважає за необхідне задоволити позовні вимоги про визнання протиправною відмови відповідача зняти актуальності звіту ФОІІ ОСОБА_1 Про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік від 28.01.2019 та здійснити коригування даних інтегрованої картки платника податків, на якій обліковуються розрахунки ФОП ОСОБА_2 по сплаті єдиного соціального внеску шляхом виключення з неї відомостей про наявність боргу по сплаті ССВ в сумі 115 311, 37 грн., а також нарахованих нені та штрафів, та зобов`язання Головного управління ДПС у Львівській області вчинити такі дії, оскільки такий спосіб відновлення порушених прав позивача в спірному випадку є належним та ефективним.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача належить стягнути судовий збір в сумі 2481,00 грн.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

вирішив:

адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35 ) про визнання протиправної відмови, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову відповідача зняти актуальності звіту ФОІІ ОСОБА_1 Про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік від 28.01.2019 та здійснити коригування даних інтегрованої картки платника податків, на якій обліковуються розрахунки ФОП ОСОБА_2 по сплаті єдиного соціального внеску шляхом виключення з неї відомостей про наявність боргу по сплаті ССВ в сумі 115 311, 37 грн., а також нарахованих нені та штрафів;

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Львівській області зняти актуальності звіту ФОП ОСОБА_1 Про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік від 28.01.2019 та здійснити коригування даних інтегрованої картки платника податків, на якій обліковуються розрахунки ФОП ОСОБА_1 по сплаті єдиного соціального внеску шляхом виключення з неї відомостей про наявність боргу по сплаті ЄСВ в сумі 115 311, 37 грн., а також нарахованих пені та штрафів.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну)грн.00коп. судових витрат у вигляді судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Чаплик І.Д.