Справа № 200/4605/22
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року Справа№200/4605/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

13.10.2022 ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_1 ), позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) з вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неврахування невиплаченої пенсії ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 по 01.01.2019 при визначенні недоотриманої пенсії померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , за запитом приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Г. В.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області сформувати та направити до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Г. В. для включення до складу спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , за період з 01.03.2016 по 01.01.2019 без обмеження будь-яким строком.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.10.2022 позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

08.11.2022 позивач, з метою виконання вимог ухвали суду від 17.10.2022, надав до суду заяву на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалами Донецького окружного адміністративного суду від 08.11.2022 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано встановлені судом докази по справі.

08.11.2022 позивач звернувся до суду із клопотанням про витребування у приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Г. В. належним чином завірені копії всіх наявних матеріалів спадкової справи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 08.11.2022 витребувано у приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Галини Василівни встановлені судом докази по справі.

21.11.2022 приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєва Галина Василівна надала до суду копію спадкової справи №11/2022.

21.11.2022 судом долучено до матеріалів справи докази по справі: копію спадкової справи №11/2022, яку надано приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвою Галиною Василівною 21.11.2022.

29.11.2022 відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, надав відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 30.11.2022 долучено до матеріалів справи відзив на позовну заяву, який надано до суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області 29.11.2022.

02.12.2022 судом витребувано у відповідача визначені докази по справі.

21.12.2022 відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, надав до суду докази по справі.

23.12.2022 судом долучено до матеріалів справи докази по справі, які надано до суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області 21.12.2022.

Інших клопотань від сторін до суду не надходило.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

02.03.2022 опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Відповідно до наказу голови Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2022 №14/І-г «Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи» запроваджено особливий режим роботи для суддів Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи з 26.02.2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

За правилами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він є сином померлої ОСОБА_2 , яка перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. Позивачу, як сину померлої ОСОБА_2 для оформлення спадщини була необхідна довідка про наявність грошових коштів, у зв`язку з чим приватним нотаріусом, що відкрив спадкову справу, направлено запит до органу пенсійного фонду. Позивач вказує, що відповідно до відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.09.2022 на запит нотаріуса сума недоотриманої пенсії за дні життя ОСОБА_2 складає 71009,44 грн. Крім того, у вказаній відповіді відповідача зазначив, що залишок недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 буде розраховуватись за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно, у зв`язку з чим суму недоотриманої пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення до управління особи, яка має право на спадщину з оформленим свідоцтвом про право на спадщину. Із наданою відповіддю позивач категорично не згоден та зазначає, що йому відомо, що у його матері під час життя була заборгованість з виплати пенсії, а саме за період з 01.03.2016 по 01.01.2019. Позивач вважає, що припинення виплати пенсії його покійній матері відбулось не з її вини, а внаслідок тимчасової втрати контролю з боку України над територією. У зв`язку з вказаним, позивач стверджує, що орган пенсійного фонду помилково застосував під час обрахунку суми недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 трирічний строк виплати пенсії. Адже суми пенсії, що не були виплачені його померлій матері, мають бути виплачені за минулий час без обмеження будь-яким строком, у зв`язку з чим, на його думку, відповідачем протиправно не видано довідку про повний розмір недоотриманої пенсії померлої матері позивача.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказує на безпідставність позовних вимог. Відповідач зазначає, що за життя ОСОБА_2 особисто за поновленням виплати пенсії не зверталась. Пенсійна справа знята з обліку з 01.11.2021 у зв`язку зі смертю пенсіонера 19.10.2021. Відповідач стверджує, що за результатом розгляду поданих позивачем 23.09.2022 документів проведено нарахування суми недоотриманої пенсії в розмірі 66979,57 грн. за період з 22.09.2019 по 31.10.2021 з урахуванням вимог статті 46 Закону №1058. Також відповідач вказує, що пенсія ОСОБА_2 за березень 2016 року у розмірі 1275,90 грн. нарахована, але не виплачена. Відповідач зазначив, що суми недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 ним обліковані та включені до переліку отримувачів станом на 01.01.2023; виплата означених коштів буде проводитись після прийняття бюджету Пенсійного фонду України на 2023 рік в межах затверджених бюджетних призначень. Відповідач вважає, що оскільки померла за життя не вжила заходів щодо своєчасного нарахування та отримання нарахованої пенсії, то вона не скористалась правом на отримання належних їй сум пенсії. Відтак, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_2 , яка відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з довідкою від 18.04.2019 №3216- позивач є внутрішньо переміщеною особою та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

27.07.2022 позивач звернувся до Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Г.В. із заявою при прийняття спадщини.

27.07.2022 у Спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу №11/2022 (спадкодавець ОСОБА_2 ).

02.09.2022 Управлінням обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відповідь за №0500-1518-8/53019 на запит нотаріуса щодо суми недоотриманої пенсії гр. ОСОБА_2 , в якій вказано, що сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 складає 71009,44 грн. У вказаній відповіді зазначено, що з урахуванням статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної ініціативи, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, у зв`язку з чим зазначену суму недоотриманої пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення до управління особи, яка має право на спадщину з оформленим свідоцтвом про право на спадщину.

16.09.2022 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвою Г.В. ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з суми недоотриманої пенсії за дні життя, що складає 71009,44 грн. згідно інформації, наданої відділом обслуговування громадян №15 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в Донецькій області від 02.09.2022 за №0500-1518-8/53019. У вказаній інформації зазначено, що з урахуванням статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної ініціативи, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, у зв`язку з чим зазначену суму недоотриманої пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення до управління особи, яка має право на спадщину з оформленим свідоцтвом про право на спадщину. Вказане свідоцтво зареєстровано у Спадковому реєстрі 16.09.2022.

Предметом спору в даній справі є правомірність дій відповідача щодо застосування під час обрахунку суми недоотриманої пенсії померлої матері позивача трирічного строку виплати пенсії (до моменту смерті).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 (далі - Закон №1058) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

На підставі статті 91 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно частини першої статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною першою статті 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (Далі - Порядок № 22-1).

На підставі пункту 2.26 Порядку № 22-1 для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Статтею 8 Закону №1058 передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною третьою статті 4 Закону №1058 встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерел формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону №1058 передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон №1058. Відтак, інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих вказаним Законом №1058, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

В порядку статті 47 Закону №1058 пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Так, право на отримання пенсії є конституційною гарантією. Суми пенсії є власністю померлої (пенсіонера), адже з його заробітної плати протягом трудової діяльності здійснювалися утримання (страхові внески) з метою подальшої їх виплати у вигляді пенсії при досягненні особою пенсійного віку та набуття страхового трудового стажу.

Стаття 46 Закону № 1058-VI регулює правовідносини, що виникають під час виплати пенсії за минулий час: нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Підстави припинення та поновлення виплати пенсії врегульовано статтею 49 Закону №1058.

Судом з пояснень, наданих відповідачем у справі, встановлено, що виплата пенсії ОСОБА_2 здійснювалась органами Пенсійного фонду України до лютого 2016 року включно. Також відповідач посилається на те, що ним нараховано, але не виплачено суму пенсії ОСОБА_2 за березень 2016 року. Після цього періоду, як вказує відповідач, ОСОБА_2 до дати своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 за поновленням виплати пенсії не зверталась. Також відповідач вказує, що пенсійні кошти за життя ОСОБА_2 за період з 01.04.2016 по 21.09.2019 не нараховувались.

Однак, суд вважає таку позицію безпідставною і необґрунтованою, оскільки призупинення виплати пенсії особі, що перебуває на обліку в органі пенсійного фонду, не свідчить про обставини ненарахування таких виплат. До того ж, відповідач на запит нотаріуса Савєльєвої Г.В. надав відомості, згідно яких сума недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 складає 71009,44грн (після розгляду наданих позивачем документів вказана сума була зменшена до 66979,57 грн. за період з 22.09.2019 по 31.10.2021). Таким чином, такі дії відповідача та надана ним інформація щодо недоотриманої ОСОБА_2 суми пенсійних виплат дають чіткі підстави для висновку про фактичне нарахування відповідачем пенсійних виплат ОСОБА_2 , які не були виплачені останній за її життя за спірний у справі період.

В свою чергу, суд критично ставиться на посилання відповідача на правові позиції, що викладено у постанові Донецького апеляційного суду від 19.12.2019 номер провадження 22-ц/804/3024/19 та постанові Донецького апеляційного суду від 11.02.2020 № 243/5743/19, оскільки у цих справах наявні інші фактичні обставини. Адже предметом розгляду даної справи не є право позивача на отримання пенсії померлої у складі спадщини, а є оскарження дій відповідача щодо обмеження строком суми недоотриманої пенсії померлої.

Статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 26 червня 2014 року у справі "Суханов та Ільченко проти України" (Заяви № 68385/10 та № 71378/10) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 1 Першого протоколу включає в себе три окремих норми: "перша норма, викладена у першому реченні першого абзацу, має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого абзацу, стосується позбавлення власності і підпорядковує його певним умовам; третя норма, закріплена в другому абзаці, передбачає право Договірних держав, зокрема, контролювати користування власністю відповідно до загальних інтересів. Проте ці норми не є абсолютно непов`язаними між собою. Друга і третя норми стосуються конкретних випадків втручання у право на мирне володіння майном, а тому повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закріпленого першою нормою" (параграф 30).

Щодо соціальних виплат, стаття 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (параграф 31).

Зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).

Суд повторив, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (параграф 53).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) Європейський суд з прав людини зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів". Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).

Підсумовуючи, суд вважає, що правомірних підстав для припинення виплати пенсії за життя ОСОБА_2 , визначених Законом №1058, відповідачем не наведено. Своєчасна невиплата пенсії ОСОБА_2 за життя відбулася не з її вини, а через загальновідомі обставини тимчасової втрати контролю з боку України над територією.

Положеннями статей 9 та 47 Закону №1058 встановлено, зокрема, що пенсія за віком призначається та виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Суд зазначає, що порядок та умови отримання пенсійних виплат регулюються виключно Законом №1058.

Жодних змін до Закону №1058 з приводу особливостей виплати пенсіонерам, які є внутрішньо переміщеними особами, заборгованості по пенсії Верховною Радою не приймалось.

Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акта. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України відносяться до категорії підзаконних.

При цьому, відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов`язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних їй сум пенсій.

Конституційний Суд України у рішенні від 07.10.2009 №25-рп/2009 зауважив, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

У рішенні у справі "Пічкур проти України", яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року, Європейський суд з прав людини вказав, що право на отримання пенсії, яке стало залежним від місця проживання заявника, свідчить про різницю у поводженні, яка порушувала статтю 14 Конвенції у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу (див. цитату у п. 25 цього рішення).

У цих рішеннях Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини застосовано підхід, згідно з яким право на пенсію та її одержання не може бути пов`язане з місцем проживання людини. Такий підхід можна поширити не тільки на громадян, що виїхали на постійне місце проживання до інших держав, а й на внутрішньо переміщених осіб, які мають постійне місце проживання на непідконтрольній Уряду України території. У контексті справи, що розглядається, правовий зв`язок між державою і людиною, який передбачає взаємні права та обов`язки, підтверджується фактом набуття громадянства. Свобода пересування та вільний вибір місця проживання гарантується статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України.

Відтак, через вказаний висновок підлягають застосуванню норми частини другої статті 46 Закону №1058, відповідно до яких нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином суд приходить висновку про те, що у межах спірних правовідносин відповідачем помилково застосовано під час обрахунку суми недоотриманої пенсії померлої матері позивача трирічний строк виплати пенсії (до моменту смерті).

Отже, заборгованість пенсійних виплат ОСОБА_2 за життя у період з 01.03.2016 по 01.01.2019 сталася з вини пенсійного органу, тому нарахована заборгованість по її пенсії повинна бути визначена в довідці без обмеження будь-яким строком.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до квитанції №87 від 20.10.2022 позивачем сплачено судовий збір в сумі 992,40 грн.

Згідно частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 139 КАС України судовий збір у розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним дії Головного управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неврахування невиплаченої пенсії ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 по 01.01.2019 при визначенні недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 за запитом приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Г.В.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області сформувати та направити до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Г.В. для включення до складу спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відповідну довідку із врахуванням суми недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 по 01.01.2019 без обмеження будь-яким строком.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 27.12.2022.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна