Справа № 640/20005/21
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 640/20005/21

адміністративне провадження № К/990/34844/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шишова О.О.,

суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року у справі № 640/20005/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МТС-ГАРАНТ ПЛЮС» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

установив:

У липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МТС-ГАРАНТ ПЛЮС» звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в частині сплати судового збору.

24 травня 2022 року до суду надійшло клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, яке обґрунтоване введенням воєнного стану в Україні.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2022 року продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів з дати отримання копії цієї ухвали.

13 червня 2022 року до суду надійшло клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, яке обґрунтоване неможливістю сплатити судовий збір у надані судом строки, а також заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, обґрунтоване відсутністю фінансування видатків для сплати судового збору в умовах воєнного стану.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотань про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги та про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в місті Києві повернуто скаржнику.

Відповідачем повторно подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2022 року відмовлено Головному управлінню ДПС у м. Києві у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статей 295, 296 КАС України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року поновлено Головному управлінню ДПС у м. Києві строк на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року у справі №640/20005/21. Відмовлено в задоволенні клопотань скаржника про відстрочення сплати судового збору та про продовження строку для усунення недоліків, апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

13 вересня 2022 року відповідачем втретє подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статей 295 КАС України.

На виконання вимог зазначеної ухвали, відповідачем подано до суду клопотання про продовження строку для сплати судового збору. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що у апелянта кошти для сплати судового збору відсутні, зокрема, у зв`язку із запровадженням воєнного стану в Україні та незабезпеченням фінансування ДПС України КЕКВ 2800.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

Апеляційний суд зауважив, що апеляційна скарга залишалася без руху саме у зв`язку із пропуском відповідачем строку звернення до суду з апеляційною скаргою. При цьому судом було враховано, що при попередньому поданні (вдруге) апеляційної скарги Головне управління Державної податкової служби у м. Києві на підтвердження сплати судового збору клопотанням від 31 серпня 2022 року долучило до справи платіжне доручення від 11 серпня 2022 року на суму 6810 грн. Проте, на виконання вимог ухвали від 27 вересня 2022 року скаржник заявив клопотання про продовження строку для сплати судового збору, що не було вимогою такої ухвали, натомість, не заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Тобто, відповідач вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху не виконав.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд виходив із того, що невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, адже не є такою, що не залежить від волі особи, яка її подає, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.

Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року у справі № 640/20005/21, у якій скаржник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.

За правилами частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт четвертий частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Крім того, згідно з частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд касаційної інстанції звертає увагу, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що поважними причинами пропуску строку на подання апеляційної скарги можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Таким чином, подана касаційна скарга є необґрунтованою. Правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року у справі № 640/20005/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МТС-ГАРАНТ ПЛЮС» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Шишов

Судді І. В. Дашутін

М. М. Яковенко