Справа № 200/5228/22
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 грудня 2022 року Справа №200/5228/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Дмитрієв В.С., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказу в частині,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2022 року до Донецького окружного адміністративного суду, засобами електронного зв`язку, надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, який поданий адвокатом Деменковою Євгенією Сергіївною, про визнання незаконним та скасування пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області за № 1147 від 4 листопада 2022 року, яким інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції Трущіна Павла Миколайовича (0125877) притягнуто до дисциплінарного стягнення в виді попередження про неповну службову відповідність.

Положеннями частини 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Перевіривши матеріали адміністративного позову, дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог встановлених статтями 160, 161 КАС України, у зв`язку з чим вона має бути залишена без руху з таких підстав.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Поданий адміністративний позов стосується проходження позивачем публічної служби.

Частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За загальним правилом строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Питання оскарження дисциплінарних стягнень, що застосовані до поліцейського, врегульовано ст. 24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що затверджений Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

При цьому, оскарження дисциплінарного стягнення, застосованого до поліцейського у період дії воєнного стану, врегульовано ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

З 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, спірний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, прийнятий 4 листопада 2022 року, тобто в період дії воєнного стану. Отже, строк його оскарження визначений абз. 1 ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Так, про порушення своїх прав, свобод чи інтересів в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності позивач дізнався 14 листопада 2022 року при отриманні копії спірного наказу, до суду з позовом звернувся 14 грудня 2022 року, тобто з порушенням строків, встановлених абз. 1 ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до частини 6 статті 161 вказаного Кодексу у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

До адміністративного позову представником позивача додано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування якої зазначено, що станом на 14 листопада 2022 року відповідач не ознайомив позивача з наказом про його притягнення до дисциплінарної відповідальності, а лише надав копію наказу (не завірену належним чином). При цьому, місцем несення служби позивача є м. Лиман Донецької обл. - щойно деокупована територія, з нестабільним мобільним та інтернет зв`язком, де немає жодного працюючого адвоката, а з адвокатом Деменковою Є.С. позивач зустрівся в м. Лимані випадково, приймаючи до уваги аварійні та екстрені вимкнення електричної енергії, що суттєво ускладнює виконання роботи у скорочені строки.

Розглянувши клопотання, слід зазначити наступне.

Відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до суду з позовом обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (якщо не встановлено інше). Поновлення пропущеного процесуального строку можливо лише в разі наявності поважних причин його пропуску, підтверджених документально.

Слід звернути увагу позивача на те, що пропуск строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки процесуальним законодавством передбачено можливість визнання судом причини пропуску таких строків поважними, і в такому випадку справа розглядається та вирішується в порядку, встановленому КАС України.

При цьому, поважними причинами пропуску строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, що підтверджені належними і допустимими доказами. Водночас на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

За результатом розгляду заяви про поновлення строку, вважаю, що представник позивача не вказав на обставини непереборного і об`єктивного характеру, що перешкодили йому дізнатись про порушення своїх прав та існування яких значною мірою утруднило або ж унеможливило реалізацію права на судовий захист у межах встановленого для цього строку звернення до суду.

Так, посилання позивача не ознайомлення з оригіналом наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 4 листопада 2022 року № 1147 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, є неприйнятним оскільки що 14 листопада 2022 року позивач отримав копію вказаного наказу. Тобто, позивач був обізнаний про існування спірного наказу, та міг пересвідчитися в наявності його оригіналу. Обставин, які позбавляли позивача це зробити, в заяві не наведено.

Також вважаю неприйнятними посилання на відсутність мобільного та інтернет зв`язку у м. Лимані Донецької області, оскільки наприкінці жовтня 2022 року в м. Лимані відновило роботу АТ Укрпошта, що не позбавляло право позивача направити позов засобами поштового зв`язку.

Інші наведені в заяві причини (29 листопада 2022 року підписано договір про надання правової допомоги, а 14 грудня 2022 року адвокатом подано позов), стосуються організації роботи самого адвоката, а не своєчасності виконання процесуальних дій позивачем, тобто є суб`єктивними і не можуть бути підставою для поновлення строку звернення до суду з позовом.

Таким чином, вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду вважаю неповажними, тому заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволенню не підлягає.

Позивачем не додано до адміністративного позову квитанцію про сплату судового збору.

При цьому в позовні заяві позивач посилається на звільнення його, як учасника бойових дій, від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Положеннями статті 131 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Так, згідно із статтями 1, 2 цього Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, і включається до складу судових витрат. Платниками цього платежу є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачені пільги щодо сплати судового збору.

Згідно з пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Статус, права, пільги учасників бойових дій встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

У контексті вищенаведених законодавчих норм Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року № 12-рп/2013 зазначив, що «гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року № (81) 7: «У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

За висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі "Хаджіанастасіу проти Греції", пункти 32-37).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя ("KREUZ v. POLAND" № 28249/95).

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про сплату судовий збір» в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

В позовній заяві позивач зазначав про порушення відповідачем його прав, пов`язаних з проходженням публічної служби, а саме незаконне, на думку позивача, притягнення його до дисциплінарної відповідальності пунктом 2 наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 4 листопада 2022 року № 1147, який є предметом оскарження в даній справі.

Тобто вимоги позивача не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист, саме, як учасника бойових дій. Тому судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року (справа № 545/1149/17) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року (справа №240/934/20), висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано, зокрема, фізичною особою встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; майнового характеру - у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 24 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік визначено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2022 року становить 2481,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, розмір судового збору, що підлягає сплаті при зверненні до адміністративного суду з відповідними позовними вимогами становить 793,92 грн.

Відповідно до частини 9 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

В порушення зазначених вище вимог, до поданого в електронній формі позову не додано докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії позовної заяви з доданими до неї документами.

За приписами частини 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом:

- подання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку з наданням відповідних підтверджуючих доказів;

- подання доказу сплати судового збору у розмірі 793,92 грн. за наступними реквізитами за наступними реквізитами: рахунок UA4005658, отримувач Донецьке ГУК/ Слов`янська МТГ/22030101, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37967785 , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: 101; ______ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган і має відповідну відмітку в паспорті); Судовий збір, за позовом ______ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа);

- подання доказу надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії позовної заяви з доданими документами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказу в частині, - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви: десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною, та її буде повернуто позивачеві.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв