Справа № 160/13530/22
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в письмовому провадженні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу надати уточнену позовну заяву, в якій уточнити зміст позовних вимог та уточнити суб`єктний склад сторін у справі.
Розглядати справу вирішено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Заперечуючи проти позовної заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 05.10.2022 року подано відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи. У відзиві відповідач зазначає, що позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із звернення, щодо переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про державну службу». Аналізуючи надані документи встановлено, що згідно поданих документів страховий стаж складає 41 рік 08 місяців 02 дні, в тому числі 4 роки 06 місяців 14 днів стаж роботи на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби (враховано по 01.05.2016 року). Періоди роботи з 26.09.1990 по 08.06.1994 та 18.07.1997 по 29.07.2013 року в Державній податковій службі не зараховано до стажу роботи на відповідній категорії посад державних службовців, оскільки в цей період були присвоєні 10.11.1992 персональне звання радник податкової служби ІІ рангу та 01.04.2002 персональне звання - радник податкової служби І рангу. Немає необхідного 10 (20) річного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних посад державних службовців станом на 01.05.2016, в зв`язку з чим в перерахунку пенсії відмовлено.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 27.02.1961 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.
10.08.2022 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перахунок пенсії: перехід з пенсії за віком відповідно до Закону 1058-IV на пенсію згідно з Законом України «Про державну службу».
Позивач, вважаючи протиправним рішення про відмову в перерахунку пенсії, звернулася до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Право на пенсійне забезпечення державних службовців визначено Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII), який набув чинності 01.05.2016 року, згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень якого, втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України«Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України«Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Статтею 37 Закону №3723-XII передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Враховуючи наведене суд вважає, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 року в адміністративній справі №500/5183/17.
З матеріалів справи та оскаржуваного рішення вбачається, що єдиною підставою для відмови у переведенні позивача на пенсію за нормами ЗУ «Про державну службу» є недостатній стаж державної служби, який полягає в незарахуванні трудового стажу позивача на посадах в органах державної податкової служби, оскільки на думку відповідача ці посади не відносяться до категорій посад визначених статтею 37 Закону України «Про державну службу».
Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Частиною 18 статті 37 Закону №3723-XII передбачено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та /або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Статтею 46 Закону № 889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
Відповідно до записів трудової книжки позивача, ОСОБА_1 з 26.06.1990 по 26.11.1996 року безперервно працювала на посаді начальника державної податкової інспекції по Васильківському району (наказ ДПІ по Дніпропетровській області від 25.06.1990 № 22). 10.11.1992 їй присвоєно персональне звання радник податкової служби ІІ рангу. 15.01.1997 року позивач звільнена у зв`язку з переведенням на роботу в державну податкову адміністрацію за згодою керівників. 01.10.1997 року призначена на посаду голови державної податкової адміністрації у Васильківському районі (наказ ДПА у Дніпропетровській області від 01.10.1997 № 234-к). 14.02.1998 року державна податкова адміністрація у Васильківському районі Дніпропетровської області перейменована в державну податкову інспекцію у Васильківському районі Дніпропетровської області. 17.02.1998 року призначена виконуючою обв`язків голови державної податкової інспекції у Васильківському районі (наказ ДПА в Дніпропетровській області від 25.02.1998 № 56/1).09.07.1998 увільнена від виконання обов`язків начальника державної податкової інспекції у Васильківському районі Дніпропетровської області (наказ ДПА України від 09.07.98 № 590. 10.07.1998 року призначена заступником начальника Покровської міжрайонної державної податкової інспекції( наказ ДПА в Дніпропетровській області від 28.071998 № 268). 21.10.1999 призначена на посаду заступника начальника інспекції начальника відділення Покровської міжрайонної державної податкової інспекції у Васильківському районі (наказ ДПА у Дніпропетровській області від 21.10.1999 № 424-о). 01 квітня 2002 року присвоєно спеціальне звання - радника податкової служби І рангу. 12.08.2005 року звільнена з посади заступника начальника інспекції начальника відділення Покровської міжрайонної державної податкової інспекції у Васильківському районі у зв`язку з переведенням на іншу роботу в Покровську міжрайону державну податкову інпекцію у Васильківському районі (наказ ДПА у Дніпропетровській області від 12.08.2005 №589-о). 15.08.2005 року переведена на посаду головного державного ревізора інспектора Васильківського відділення Покровської міжрайоної державної податкової інспекції на період лікарняного основного працівника ( наказ Покровської МДПІ від 15.08.2005 № 71-о).01.09.2005 року переведена на постійну посаду головного державного ревізора- інспектора Васильківського відділення Покровської міжрайонної державної податкової інспекції ( наказ Покровської МДПІ від 01.09.2005 № 93-о). 05.03.2007 року призначена на посаду заступника начальника інспекції- начальника відділення Покровської міжрайонної державної податкової інспекції у Васильківському районі (наказ ДПА у Дніпропетровській області від 05.03.2007 № 140-о). 14.2012 звільнена з посади заступника інспекції - начальника відділення Покровської міжрайонної державної податкової інспекції у Васильківському районі по переводу до Східно Дніпровської об`єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби ( наказ ДПС у Дніпропетровській області від 14.03.1997 № 136-о). 15.03.2012 року призначена виконуючою обов`язки завідувача сектору взаємодії із засобами масової інформації та громадськістю Східно-Дніпровської об`єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби в порядку переведення в зв`язку з реорганізацією Покровської міжрайонної державної податкової інспекції ( наказ Східно-Дніпровської ОДПІ від 15.03.2012 № 10-о). 21.03.2012 призначена на посаду завідувача інформаційно комунікаційного сектору Східно-Дніпровської об`єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби (наказ Східно-Дніпровської ОДПІ від 21.03.2012 № 81-о). 30.07.2013 року призначена на посаду завідувача інформаційно комунікаційного сектору Східно-Дніпровської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області , в порядку переведення, у зв`язку з реорганізацією Східно-Дніпровської об`єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби (наказ Східно-Дніпровської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровскій області від 30.07.2013 № 50-о).
На підтвердження трудової діяльності позивача в органах державної податкової служби з прийняттям присяги державного службовця, присвоєнням персональних та спеціальних звань, рангів державного службовця у трудовій книжці позивача містяться відповідні записи.
Щодо зарахування вказаних періодів роботи до стажу державної служби суд зазначає, що спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 №509-XII «Про державну податкову службу в Україні» (далі - Закон №509-XII), а в подальшому з 12.08.2012 року Податковий кодекс України.
Статті 1, 6 Закону №509-XII на момент прийняття позивача до органів державної податкової служби передбачали, що державна податкова служба в Україні створюється при Міністерстві фінансів України у складі Головної державної податкової інспекції України та державних податкових інспекцій по Республіці Крим, областях, районах, містах і районах у містах. Видатки на утримання державних податкових інспекцій визначаються Радою Міністрів Української РСР і фінансуються з республіканського бюджету.
Відповідно частини першої статті 15 Закону України №509-XII, посадовою особою органу державної податкової служби може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Державною податковою адміністрацією України. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання (частини п`ята та шостастатті 15 цього Закону). Цією ж нормою установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондують вимогам статей 5,12 Закону №3723-ХІІ щодо обмежень пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.
Відтак, суд вважає, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання і які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема, у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, - перебувають на державній службі та є державними службовцями.
Також відповідно до пункту 342.4 статті 342 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) посадові особи органів державної податкової служби є державними службовцями.
Відповідно до статті 1 Закону № 3723-XII державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження. Посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, який діяв до набрання чинності Законом №889-VІІ. Абзацами першим-третім пункту 2 цього Порядку передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України«Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.
Відтак суд зазначає, що наведені положення законодавства, передбачали і передбачають зарахування періодів роботи в органах державної податкової служби до стажу державного службовця. А відтак, період роботи позивача з 26.09.1990 по 08.06.1994 та 18.07.1997 по 29.07.2013 на посадах в органах державної податкової служби підлягає зарахуванню до стажу роботи державної служби.
Як вже було зазначено, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 року стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно достатті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позивач, з огляду на безперервність перебування на службі в органах державної податкової служби на різних посадах з 26.06.1990 по 31.10.2013, станом на 01.05.2016 має 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а відтак є всі підстави для переведення її з пенсії за віком, обчисленої відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».
Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення про відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в перахунку пенсії: перехід з пенсії за віком відповідно до Закону 1058-IV на пенсію згідно з Законом України «Про державну службу» підлягають задоволенню, а рішення від 17.08.2022 року про відмову у переведенні на інший вид пенсії, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області підлягає скасуванню.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Враховуючи протиправну відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у здійсненні переведення на інший вид пенсії позивача, належним способом відновлення порушеного права позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 переведення з пенсії за віком, обчисленої відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, з дати звернення, а саме з 10.08.2022 року.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 139 одексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач сплатила судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1984,80 грн., що документально підтверджується квитанцією від 21.09.2022 року.
Враховуючи викладене, судовий збір у розмірі 1984,80 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь позивача.
Керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 переведення з пенсії за віком, обчисленої відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, з дати звернення, а саме з 10.08.2022 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1984,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська