Справа № 640/3215/22
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №640/3215/22 Суддя (судді) першої інстанції: Гарник К.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Бєлової Л.В.,

Черпіцької Л.Т.,

розглянувши письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 вересня 2022 року, прийнятого за правилами спрощеного позовного провадження, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління (Центру) надання адміністративних послуг Дніпровської РДА в м. Києві, Дніпровської РДА в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Черка Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Управління (Центру) надання адміністративних послуг Дніпровської РДА в м. Києві, Дніпровської РДА в м. Києві, в якому просив суд:

визнати противоправним та скасувати рішення адміністратора Центру надання адміністративних послуг Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації Пригонюк О.П. та Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в особі відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб від 05.01.2022 щодо відмови у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з адреси: АДРЕСА_1 ;

зобов`язати відповідачів зняти з реєстрації місця проживання позивача з адреси реєстрації: АДРЕСА_1 , на підставі поданих документів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.09.2022 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач вважає, що відмови відповідачів обмежують реалізацію його прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на вільний вибір місця проживання.

Позивач звертає увагу, що оскільки він постійно проживає та навчається па денної формі навчання у Польщі то приписне посвідчення у Дніпровському районному військовому комісаріаті він не отримував, що підтверджує Лист відповідь Дніпровського районного військового комісаріату. Крім того, на момент виїзду за межі України йому було 14 років, відтак військово-обліковий документ не отримувався, а тому в даному випадку документа, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації військового обліку не існує. Позивач не находиться на військовому обліку, що підтверджує Додаток №4 до позовної заяви.

08.12.2022 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач 2 просить залишити таку без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідач 2 вважає, що оскільки позивачем для отримання адміністративної послуги (зняття з реєстрації) було подано не повний пакет документів визначений Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» та Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016 (діючих на момент подачі документів), то позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Як підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 , дата видачі 13.02.2019, орган, що видав 8027, запис №631.

Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 11.04.2017 по теперішній час, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки про реєстрацію місця проживання, яка видана у зв`язку з оформленням паспорта громадянина України засобами Єдиного державного демографічного реєстру.

Позивач з 2020 року перебуває за кордоном (Польща) та на підставі довідки про реєстрацію на тимчасове перебування EL/ZC/5 його тимчасове місце перебування зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 на строк до 28.10.2022.

В матеріалах справи наявна копія карти перебування RR 2071756, відповідно до якої ОСОБА_1 надано дозвіл на тимчасове перебування до 28.10.2022 з приміткою доступ до ринку праці.

Згідно наявної в матеріалах справи копії відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.01.2022 №6 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває.

04.01.2022 представник позивача - Байрамова Наталія Іванівна, яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності, звернулась через Управління (Центр) надання адміністративних послуг Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про зняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з адреси зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 у зв`язку з вибуттям за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішенням відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 05.01.2022 у знятті з реєстрації місця проживання відмовлено у зв`язку з наданням документів не в повному обсязі.

Вважаючи таке рішення протиправним, а свої права порушеними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що до заяви про зняття ОСОБА_1 з реєстрації місця проживання, представником позивача було додано нотаріально посвідчену копію довідки про реєстрацію місця проживання, а не оригінал. Також, представнику позивача необхідно було надати разом з заявою про зняття з реєстрації місця проживання, військово-обліковий документ, зокрема, посвідчення про приписку або інший відповідний документ, виданий уповноваженим органом, що передбачений Кабінетом Міністрів України.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На виконання п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05.11.2021 №1871-ІХ (далі - Закон №1871-ІХ) зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), поданою у паперовій формі такою особою, її законним представником або представником.

За приписами частин 4 та 5 ст. 18 Закону №1871-ІХ разом із заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), що подається у паперовій формі, така особа подає паспортний документ особи, а також у випадках та порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України, - військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). Стосовно дитини віком до 14 років подається також свідоцтво про народження.

У разі подання заяви про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у паперовій формі представником такої особи додатково подаються: 1) документ, що посвідчує особу представника; 2) документ, що підтверджує повноваження особи як представника (законного представника).

Керуючись п. 3 ст. 12 Закону №1871-ІХ орган реєстрації відмовляє у внесенні до реєстру територіальної громади інформації про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) особи у разі, якщо: особа подала документи або відомості, передбачені цим Законом, не в повному обсязі.

Як підтверджено матеріалами справи, відмовляючи у знятті з реєстрації місця проживання позивача, відповідач 2 вказав на подання представником позивача документів до заяви не в повному обсязі та послався на п. 3 ч. 12 Закону №1871-ІХ.

Як вірно вказує представник позивача, у спірному рішенні не зазначено, яких саме документів не було додано представником до заяви про зняття з реєстрації місця проживання.

В суді першої інстанції відповідач 2 зазначив, що представником позивача не було додано до заяви про зняття з реєстрації місця проживання: паспортного документа та військово-облікового документа ОСОБА_1 .

Щодо такої підстави для відмови в задоволенні заяви позивача, як неподання паспортного документа, слід зазначити наступне.

На виконання абзаців 1, 2, 12-15 п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207 (далі - Правила №207) зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11;

Разом із заявою особа подає:

документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження;

квитанцію про сплату адміністративного збору;

військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Керуючись п. 27 Правил №207 працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг перевіряє належність документа, до якого вносяться відомості про місце проживання, особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про зняття з реєстрації місця проживання та наявність документів, необхідних для зняття з реєстрації місця проживання, про що зазначений працівник робить відповідний запис у цій заяві.

Працівник органу реєстрації у день звернення особи (її представника) або в день отримання документів від центру надання адміністративних послуг, представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, посадової особи виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку:

приймає рішення про зняття з реєстрації або про відмову у знятті з реєстрації місця проживання особи;

вносить відомості про зняття з реєстрації місця проживання у документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Датою зняття з реєстрації місця проживання осіб, які подавали документи через центр надання адміністративних послуг, представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, посадову особу виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку, є дата отримання органом реєстрації відповідних документів;

формує і вносить дані про зняття з реєстрації місця проживання особи до реєстру територіальної громади;

формує інформацію про зняття з реєстрації місця проживання особи для її передачі до відомчої інформаційної системи ДМС з подальшою передачею інформації до Реєстру відповідно до Порядку;

оформляє і видає довідку про зняття з реєстрації місця проживання, форма якої наведена в додатку 16, дітям, які не досягли 16 років, та громадянам, які мають паспорт громадянина України у формі картки, а також вилучає раніше видану довідку про реєстрацію місця проживання для подальшого знищення.

Проаналізувавши вказані норми, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що чинним законодавцем передбачено подання громадянами, які мають паспорт громадянина України у формі картки, разом з заявою про зняття з реєстрації місця проживання (у разі звернення в паперовій формі) оригінал раніше виданої довідки про реєстрацію місця проживання для подальшого її знищення, а не її нотаріально засвідчену копію.

Щодо такої підстави для відмови в задоволенні заяви про зняття з реєстрації місця проживання, як неподання військово-облікового документа, слід зазначити наступне.

На виконання ч. 1 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).

Зважаючи на те, що позивач 09.08.2003 року народження, то як вірно вказав суд першої інстанції, він є громадянином призовного віку.

Відтак, є вірним висновок суду першої інстанції, що представнику позивача необхідно було надати разом з заявою про зняття з реєстрації місця проживання, військово-обліковий документ, зокрема, посвідчення про приписку або інший відповідний документ, виданий уповноваженим органом, що передбачений Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, про правомірність прийнятого відповідачем 2 рішення про відмову у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 на підставі п. 3 ст. 12 Закону №1871-ІХ.

Також, суд першої інстанції вірно звернув увагу позивача, що у даній справі відсутне будь-яке рішення відповідача 1 щодо позивача, у зв`язку з чим вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до частин 1-6 ст. 14 Закону №2232-XII приписка громадян України чоловічої статі до призовних дільниць проводиться з метою взяття їх на військовий облік, визначення наявних призовних ресурсів, ступеня придатності до військової служби, встановлення освітнього рівня, здобутої спеціальності або професії, рівня фізичної підготовки, вивчення особистих якостей.

Для проведення приписки громадян України у районах (містах) утворюються призовні дільниці.

До призовних дільниць щороку протягом січня - березня приписуються допризовники, яким у рік приписки виповнюється 17 років. Приписка проводиться відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.

Не підлягають приписці до призовних дільниць громадяни України, які відбувають покарання в установах виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру.

Органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, заклади освіти незалежно від підпорядкування і форми власності щороку у строки та в порядку, встановлені Кабінетом Міністрів України, зобов`язані подавати до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки списки громадян України, які підлягають приписці до призовних дільниць.

Для приписки до призовної дільниці громадяни України зобов`язані особисто прибути до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки в строк, зазначений у повістці, та подати необхідні документи, перелік яких установлюється Міністерством оборони України.

Колегія суддів відхиляє доводи позивача, що він з 14 років проживає у Польщі, а тому не має військово-облікового документу, оскільки приписка громадян України чоловічої статі до призовних дільниць є обов`язком громадян.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірне рішення відповідача 2 прийнято у межах, у спосіб та у порядку, визначеному чинним законодавством України, тому є правомірним та скасуванню не підлягає.

Відтак, мотиви та доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновки суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, судом повно з`ясовано обставини справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315, 316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді Л.В. Бєлова

Л.Т. Черпіцька