Справа № 340/976/22
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/976/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (РНКОПП - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до Суботцівської сільської ради (; адреса: вул. Центральна, 24, с. Суботці, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27444)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії,

ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд :

- визнати протиправним та скасувати рішення Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 25.11.2021 року №2251;

- зобов`язати Суботцівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області затвердити проект землеустрою та передати ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку площею 1,4400 га з кадастровим номером :02:000:5447, яка знаходиться на території Мошоринської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області.

Позивачка мотивує свої позовні вимоги тим, що вона подала розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 1,4400 га на затвердження до Суботцівської сільської ради, однак, рішенням №2251 від 25 листопада 2021 року, Суботцівська сільська рада відмовила у затвердженні проекту землеустрою.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому посилався на те, що оскаржуване рішення є правомірним, приймаючи таке рішення рада діяла в рамках чинного законодавства, оскільки сільською радою було підготовлено відповідний проект на винесено вказане питання на голосування, однак його було відхилено, як такий, що не набрав достатню кількість голосів. При цьому відповідач вказує, що бажана позивачою земельна ділянка .

Позивачка своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалася.

Судом у справі прийняті такі процесуальні рішення та вирішені клопотання сторін у справі:

- ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року відкрито провадження у відповідній адміністративній справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін;

- ухвалою від 09 лютого 2022 року заяву позивачки про забезпечення позову повернуто без розгляду.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Мошоринської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення їй у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,44 га для ведення особистого селянського господарства.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 Мошоринською сільською радою прийнято рішення від 04.06.2020 року №886 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою», яким надано запитуваний дозвіл.

На виконання вищевказаного рішення між ОСОБА_1 та сертифікованим інженером-землевпорядником ПП «Альфа-Земпроект» укладено договір на розробку проекту землеустрою. Розроблений проект землеустрою пройшов погодження згідно висновку від 23 березня 2021 року №3930/82-21.

01 листопада 2021 року позивачка подала примірник вищевказаного проекту землеустрою, разом із заявою про його затвердження та надання їй земельної ділянки у власність, до Суботцівської сільської ради.

Рішенням шістнадцятої сесії восьмого скликання Суботцівської сільської ради від 25 листопада 2021 року № 2251 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність гр. ОСОБА_1 проект рішення ОСОБА_1 землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність» для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ - 01.03.) загальною площею 1,4400 га на території Суботцівської (Мошоринської) сільської ради Кропивницького району, Кіровоградської області відхилено як такий, що не набрав потрібної кількості голосів.

Не погоджуючись із рішенням відповідача, позивачка звернулася із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 33 Земельного кодексу України громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За змістом частини першої-третьої та п`ятої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до пункту б частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара

Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених у статті 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивною висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно зі статтями 25, 30 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

У свою чергу, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. У відповідності до частини четвертої статті 186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Частиною п`ятою статті 186-1 ЗК України передбачено, що органи, зазначені в частинах 1-3 цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Згідно з частиною шостою статті 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відповідно до частини дев`ятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Тобто, єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статті 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Результат розгляду з питань затвердження проекту землеустрою оформлюється відповідним органом у формі рішення, що прямо передбачено частини 9 статті 118 Земельного кодексу України.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України норми цього Кодексу не містять.

При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.

Аналогічний висновок викладений також у постановах Верховного Суду від 28.02.2019 року у справі №818/1903/17 та від 16.11.2020 року у справі № 640/5615/19.

Згідно із частинами десятою, одинадцятою статті 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Статтею 20 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі: в) надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Заходи, передбачені затвердженою в установленому порядку документацією із землеустрою, є обов`язковими для виконання органами державної влади та органами місцевого самоврядування, власниками землі, землекористувачами, у тому числі орендарями.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про землеустрій" землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою (у тому числі при розробленні містобудівної документації); б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень.

Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачені статтею 122 ЗК України.

Згідно з частиною першою статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини першої статті 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Статтею 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" установлено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: 34) вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

За правилами частин першої-третьої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Відповідно до частин 2, 3, 4, 6 статті 49 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення.

На час сесій, засідань постійних комісій рад, а також для здійснення депутатських повноважень в інших, передбачених законом випадках, депутат звільняється від виконання виробничих або службових обов`язків з відшкодуванням йому середнього заробітку за основним місцем роботи та інших витрат, пов`язаних з депутатською діяльністю, за рахунок відповідного місцевого бюджету.

Депутат зобов`язаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Депутат має право ухвального голосу з усіх питань, які розглядаються на сесіях ради, а також на засіданнях постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Суд зазначає, що до повноважень Суботцівської сільської ради як представницького органу місцевого самоврядування належить розпорядження землями комунальної власності Суботцівської територіальної громади, у тому числі передача земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у порядку, передбаченому статтею 118 Земельного кодексу України, за встановленими статтею 121 цього Кодексу нормами.

За правилами статті 118 ЗК України, які регламентують процедуру безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам за проектами землеустрою, розроблений проект землеустрою підлягає погодженню та затвердженню відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування. У разі прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність одночасно вирішується питання про надання земельної ділянки у власність. При цьому чинним законодавством передбачено, що рішення про затвердження проекту землеустрою або відмову у його затвердженні орган місцевого самоврядування приймає виключно на пленарних засіданнях відповідної ради у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 року у справі №545/808/17, від 19.06.2018 року у справі №816/1920/17, від 28.09.2021 року у справі №520/2239/17 у подібних правовідносинах.

Суд установив, що позивачка, бажаючи отримати у власність в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку за рахунок земель комунальної власності, у лютому 2022 року подала до Суботцівської сільської ради відповідний проект землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:5447 площею 1,4400 га.

Вказана земельна ділянка була сформована за проектом землеустрою, розробленим за замовленням позивачки, і зареєстрована у Державному земельному кадастрі з присвоєнням їй кадастрового номеру.

Як свідчать матеріали справи, до порядку денного засідання ради Суботцівської сільської ради від 25 листопада 2021 року був включений проект рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , яким пропонувалося затвердити проект землеустрою та передати позивачці у приватну власність бажану земельну ділянку.

Проте, цей проект рішення відхилено (не прийнято), оскільки він не набрав більшості голосів від загального складу ради.

Воднораз, відповідачем прийняте рішення , яке позивачка оскаржила до суду.

Досліджуючи зміст спірного рішення, суд установив, що це рішення, попри його назву, не є рішенням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку безоплатної приватизації, яким згідно з частиною дев`ятою статті 118 ЗК України земельна ділянка передається у приватну власність громадянину, однак не може розглядатись і як мотивоване рішенням органу місцевого самоврядування про відмову у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду.

Фактично цим рішенням оформлено процедурне питання щодо відхилення проекту рішення сільської ради, яке при голосуванні депутатів не отримало необхідної більшості голосів для його прийняття.

Однак, ні ЗК України, ні Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні", не передбачають оформлення відхилення проекту рішення ради, яке через нерезультативне голосування не отримало необхідної більшості голосів на його підтримку, окремим рішенням (актом) ради.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що спірне рішення як індивідуальний акт суб`єкта владних повноважень прийнято відповідачем безпідставно, необґрунтовано та нерозсудливо, а отже - позов про визнання його протиправним та скасування слід задовольнити.

У відзиві на позовну заяву відповідач зауважив, що земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:5447 передати позивачці у власність неможливо, оскільки ця земельна ділянка передана у приватну власність іншому громадянину.

Відповідач зауважив, що саме вказані обставини зумовили те, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не набрало потрібної кількості голосів.

Разом з тим, суд наголошує, що вказані обставини не були зазначені у спірному рішенні як підстава для відмови у затвердженні поданого позивачкою проекту землеустрою.

Рішення суб`єкта владних повноважень мають ґрунтуватися на оцінці всіх фактичних обставин, що мають значення для об`єктивного вирішення питання в межах дискреційних повноважень такого суб`єкта. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати, як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а за конкретними обставинами.

Суд зазначає, що законодавець, наділяючи відповідача розпорядчими функціями щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, зобов`язав орган місцевого самоврядування мотивувати таке рішення. Тобто, відповідача зобов`язано навести конкретні підстави прийняття такого рішення, зазначити належні і достатні мотиви його прийняття, а не обмежуватись загальними нормами чинного земельного законодавства.

Наведений висновок узгоджується із встановленими законом вимогами щодо "обґрунтованості рішення", що полягають в дослідженні суб`єктом владних повноважень усіх обставин, що є істотними у процесі його прийняття, аналізі таких обставин та їх правової оцінки. Усі мотиви якими керується суб`єкт у процесі оцінки та аналізу обставин повинні бути чітко та повно відображені у рішенні. В такий спосіб зацікавленій особі створюються гарантії того, що навіть у випадку якщо рішення прийнято не на її користь, вона зможе оскаржити його, та обґрунтувати свою незгоду із одним чи декількома аргументами які чітко зазначені в рішенні.

Висновок узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, який у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ зазначив про особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП], заява N 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП], заява N 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.comS.r.l. проти Молдови", заява N 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі", заява N 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", заява N 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява N 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Тож, оскільки відповідачем не доведено законність підстави для відмови у затвердженні поданого позивачкою проекту землеустрою, наведеної у рішенні Суботцівської сільської ради, тому суд прийшов до висновку, що вказане рішення як індивідуальний акт суб`єкта владних повноважень є протиправним та підлягає скасуванню, а позов у цій частині вимог слід задовольнити.

Вирішуючи похідну позовну вимогу про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність позивачу, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За правилами частини четвертої статті 245 КАС України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд зазначає, що оскільки у зв`язку з набранням чинності Законом №1423-IX процедура безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам за проектами землеустрою не передбачає погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Держгеокадастру, тому у спірних правовідносинах наявність позитивного висновку (погодження) експерта землевпорядної експертизи, на що вказує позивач, не є безумовною підставою для затвердження проекту землеустрою органом місцевого самоврядування та не виключає його обов`язок при розгляді поданого на затвердження проекту землеустрою перевірити його положення на відповідність вимогам законів.

У матеріалах справи відсутні докази здійснення відповідачем такої перевірки, як умови затвердження проекту землеустрою органом місцевого самоврядування розпорядником земель комунальної власності - та безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність, тому у задоволенні позову про зобов`язання відповідача прийняти таке рішення суд відмовляє.

Водночас, з`ясувавши характер спірних правовідносин сторін, характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, суд дійшов до висновку, що з огляду на визнання протиправним рішення Суботцівської сільської ради №2251 від 25 листопада 2021 року, належним способом захисту та відновлення прав позивачки у даній справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути поданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачці та прийняти рішення з урахуванням вимог земельного законодавства та висновків суду. При повторному розгляді цього питання відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, скасоване судом.

Разом із тим, обраний судом спосіб захисту порушеного права позивача матиме особливості, обумовлені дією воєнного стану в Україні.

Так, 24 лютого 2022 року Президентом України прийнято Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (далі - Указ).

Відповідно до пункту 1 Указу введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

При цьому строк дії воєнного стану неодноразово продовжений.

Зокрема, на час прийняття судом цього рішення Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, що затверджений Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Приписами підпункту 5 пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

За таких умов заява позивачки про затвердження поекту землеустрою бажаної земельної ділянки має бути повторно розглянута відповідачем після закінчення строку дії (скасування або припинення) воєнного стану в Україні.

Судові витрати у справі (судовий збір в сумі 992,00 грн) належить розподілити відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, присудивши їх позивачці з бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог (2/3).

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 257 - 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНКОПП - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Суботцівської сільської ради (; адреса: вул. Центральна, 24, с. Суботці, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27444) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 25.11.2021 року №2251.

Зобов`язати Суботцівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області після скасування (припинення) воєнного стану в Україні повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки площею 1,4400 га з кадастровим номером :02:000:5447, яка знаходиться на території Мошоринської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 660,94 грн за рахунок бюджетних асигнувань Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області ().

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, а у разі початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. Кравчук