Справа № 260/2320/22
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/2320/22 пров. № А/857/13175/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ,

на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року (суддя Дору Ю.Ю., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення м.Ужгород, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №260/2320/22 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області,

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та рішення,

встановив:

У червні 2022 року позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі ГУ ДПС у Закарпатській області), в якому просила: 1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.06.2022 №6 Головного управління ДПС у Закарпатської області про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн; 2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.06.2022 №6, яким до фізичної ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 102,00 грн; 3) визнати протиправним та скасувати рішення від 14 червня 2022 року №60/07-16-24-01/ НОМЕР_1 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку; 4) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач виразив незгоду з доводами та аргументами відповідача та в суді першої інстанції надав своє спростування, подавши відповідь на відзив.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції від 26 серпня 2022 року не погодилася позивач ФОП ОСОБА_1 та через представника оскаржила його в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи, а тому вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги те, що ФОП ОСОБА_1 не здійснювала продаж акцизних товарів, в той час як позивач надала суду беззаперечні докази того, що саме ТОВ "База", як суб`єкт господарювання, що володіє відповідними ліцензіями, здійснює господарську діяльність із продажу підакцизної групи товарів (алкоголь та тютюн) в магазині КЕФІР за адресою: АДРЕСА_1 . Апелянт не погоджується з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 16.06.2022 №6 з тих підстав, що ФОП ОСОБА_1 не здійснювала та не здійснює продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів (підакцизної групи товарів), а займається підприємницькою діяльністю з продажу продуктів харчування не підакцизної групи товарів.

За результатами апеляційного розгляду апелянт (позивач) просить оскаржене рішення суду від 26 серпня 2022 року скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивач ФОП ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебуває на спрощеній системі оподаткування як платник єдиного податку другої групи.

ФОП ОСОБА_1 здійснює роздрібну торгівлю продуктів харчування в магазині за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору оренди від 01.11.2020 року приміщення магазину на першому поверсі будівлі за адресою АДРЕСА_1 площею 100 м.кв. перебуває в користуванні ФОП ОСОБА_1 (а.с. 37)

Також згідно договору оренди від 01.11.2021 року приміщення магазину на першому поверсі будівлі за адресою АДРЕСА_1 площею 25 м.кв. перебуває в користуванні ТОВ «База».

Посадовими особами ГУ ДПС у Закарпатській області 17.05.2022 року, відповідно до направлень ГУ ДПС у Закарпатській області №686/07-16-07-06, №687/07-16-07-06 від 17.05.2022р. (а.с. 35, 36) та на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80 2 статті 80 Податкового кодексу України проведено фактичну перевірку господарської одиниці - магазину за адресою: АДРЕСА_1 .

Після ознайомлення з наказом про проведення фактичної перевірки позивач розписалась в направленні 17.05.2022 о 12:09 та отримала копію наказу, чим підтвердила допуск до проведення фактичної перевірки, після чого посадові особи контролюючого органу приступили до проведення фактичної перевірки.

Відповідно до ст.86.1 ст.86 ПК України за результатами контрольно-перевірочних заходів 26.05.2022 року було складено акт (довідку) фактичної перевірки №001466, в якому відображено порушення податкового законодавства, а саме: п.п.1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995; ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995; п.85.2 ст.85 ПК України; ст. 23, 24 КЗпП України (а.с. 6-7, 31-34).

ФОП ОСОБА_1 26.05.2022 отримала другий примірник акту фактичної перевірки.

Відповідно до вимог п.п. 20.1.11 п. 20.1 ст.20 ПК України до початку перевірки в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 була проведена контрольна розрахункова операція, під час якої встановлено не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій та не видача відповідного розрахункового документу встановленого взірця під час реалізації: насіння соняшника «Фім Gоld» за 27,90 грн., пива «Budweiser» 0,5л, 4,0%об, ж/б за 34,50 грн., пачки цигарок «Winston» за ціною 67,50 грн. Всього на загальну суму 129,90 грн. із застосуванням банківського терміналу.

На підставі акту (довідки) фактичної перевірки №001466 від 26.05.2022 Головне управління ДПС у Закарпатській області були прийняті податкове повідомлення-рішення від 16.06.2022:

- №6, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції за порушення ч.21 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995, у сумі 34 000,00 грн (а.с.16);

- №6, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції за порушення п.1, п.2, ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995, у сумі 102,00 грн (а.с. 15).

Рішенням №60/07-16-24-01/ НОМЕР_1 від 14.06.2022р. реєстрацію платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 анульовано з 01.07.2022 р. шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку (а.с. 17).

Позивач, вважаючи, що відповідачем протиправно прийнято вищезазначені податкові повідомлення-рішення та рішення про анулювання реєстрації платника податку, звернулася із цим позовом до адміністративного суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ФОП ОСОБА_1 порушено умови перебування на спрощеній систем, оподаткування, а саме здійснено реалізацію підакцизних товарів, що зафіксовано актом фактичної перевірки.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, з врахуванням наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Пунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Як слідує з наявних у матеріалах справи направлень ГУ ДПС у Закарпатській області №686/07-16-07-06, №687/07-16-07-06 від 17.05.2022р. та на підставі пп.80.2.5 п.80 2 ст.80 ПК України працівниками ГУ ДПС у Закарпатській області 17.05.2022 року проведено фактичну перевірку господарської одиниці - магазину за адресою: АДРЕСА_1

Судом також враховується, що згідно із пп.20.1.11 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право: проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.

Таким чином, контролюючий орган наділений повноваженнями проводити контрольні розрахункові операції перед початком фактичної перевірки. Проте, порядок проведення контрольної розрахункової операції має свої особливості і повинен відбуватися у порядку та у спосіб, визначені законодавством.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Так, на думку суду, ініціюючи та проводячи контрольну розрахункову операцію, відповідна посадова особа ДПС діє від імені держави в особі державного органу.

Зі змісту акту (довідки) фактичної перевірки №001466 від 26.05.2022 вбачається, що посадовими особами ГУ ДПС у Закарпатській області перед початком фактичної перевірки здійснено контрольні закупки (контрольні розрахункові операції) насіння соняшника «Фім Gоld» за 27,90 грн., пива «Budweiser» 0,5л, 4,0%об, ж/б за 34,50 грн., пачки цигарок «Winston» за ціною 67,50 грн. Всього на загальну суму 129,90 грн. із застосуванням банківського терміналу.

На підтвердження здійснення контрольної розрахункової операції відповідачем до суду подано чек пост терміналу «Приватбанк» на загальну суму 129,90 грн., чек магазину «Кефір» на загальну суму 129, 90 грн. та роздруківка рахунку на суму 129,90 грн.

При детальному дослідженні зазначених доказів, колегія суддів зазначає, що вказані вище чеки не підтверджують придбання товарів саме у ФОП ОСОБА_1 , оскільки лише підтверджують вартість низки перелічених в чеку товарів у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (без зазначення адреси чи інших ідентифікуючих ознак).

Колегія суддів звертає увагу, що чек, який доданий до матеріалів справи (Х звіт денний) здійснено ТОВ «База», в той час, як жодних фіскальних чеків чи інших доказів (покази свідків, відеофіксація тощо), які б змогли підтвердити незаконну реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів саме ФОП ОСОБА_1 без відповідних ліцензій у матеріалах адміністративної справи відсутні, та відповідачем не надано.

Суд апеляційної інстанції також приймає до уваги наявні в матеріалах справи докази, а саме, відповідно до Договору оренди б/н від 01.11.2021р. встановлено, що ТОВ «База» орендує приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-10).

Отже, матеріалами справи підтверджується, що в приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , в якому контролюючим органом проведено фактичну перевірку, одночасно здійснюють підприємницьку діяльність як ФОП ОСОБА_1 , так і ТОВ «База».

Крім того, ТОВ «База» здійснює продаж алкогольних напоїв в крамниці КЕФІР за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №2101710 від 03.06.2021р., термін дії з 01.07.2021 до 01.07.2022 (а.с. 11,12).

Також ТОВ «База» здійснює продаж тютюнових виробів в крамниці КЕФІР за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами №2101310 від 03.06.2021р., термін дії з 01.07.2021 до 01.07.2022 (а.с. 13,14).

До того ж, продавець магазину, який зазначений в акті ОСОБА_2 , є працівником ТОВ "База", що підтверджує обставини того, що контрольна закупка здійснена не на ФОП ОСОБА_3 , а ТОВ "База".

Тому позиція податкового органу, що саме ФОП ОСОБА_1 здійснювала продаж підакцизної групи товарів, належними та допустимими доказами не підтверджена і трактується судом як припущення, які спростовуються, доказами наданими позивачем.

Апеляційний суд зазначає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

На переконання колегії суддів жодних фіскальних чеків чи інших доказів, які б підтверджували незаконну реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів саме ФОП ОСОБА_1 матеріали справи не містять, і відповідачем таких не надано.

Колегія суддів констатує, що в межах даної справи відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав належним чином оформлених доказів, які б підтвердили, здійснення контрольної розрахункової операції, яка слугувала підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень про порушення вимог законодавства у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

В контексті зазначення суб`єктом владних повноважень правових підстав для здійснення контролюючих заходів слід звернути увагу на рішення Конституційного Суду України від 27.02.2018 року №1-р/2018 (справа №1-6/2018), яким сформовано правову позицію щодо верховенства права, а саме - основними елементами конституційного принципу верховенства права є справедливість, рівність, правова визначеність. Конституційні та конвенційні принципи, на яких базується гарантія кожному прав і свобод осіб та їх реалізація, передбачають правові гарантії, правову визначеність і пов`язану з ними передбачуваність законодавчої політики, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005).

Принцип правової визначеності вимагає від законодавця чіткості, зрозумілості, однозначності правових норм, їх передбачуваності (прогнозованості) для забезпечення стабільного правового становища.

Наведене узгоджується із сталою практикою ЄСПЛ, згідно якої, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява №55555/08, пункт 74, «Тошкуца та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява №36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), пункт 119).

Вказані обставини свідчать про протиправність податкових повідомлень-рішень від 16.06.2022 №6 і №6 Головного управління ДПС у Закарпатської області та рішення від 14 червня 2022 року №60/07-16-24-01/ НОМЕР_1 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку, оскільки такі прийняті за результатом заходу контролю, який достеменно не підтверджує реалізацію ФОП ОСОБА_1 підакцизних товарів без відповідної ліцензії.

Наведених вище обставин і норм законодавства суд першої інстанції, не врахував, розглядаючи по суті позовні вимоги.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд апеляційної інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників справи, які не стосуються суті спірних правовідносин, не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, апеляційний суд дав відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Колегія суддів також враховує, що відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивач за подання позовної заяви сплатила судовий збір у розмірі 2481,00 грн. При поданні апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5210,11 грн. Вказане підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним документами.

Колегія суддів зауважує, що представництво інтересів ФОП ОСОБА_1 в судах першої та апеляційної інстанції здійснювалося представником адвокатом Сільваші В.М., однак матеріали справи не містять підтверджень витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а тому такі розподіленню та стягненню не підлягають.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року в адміністративній справі №260/2320/22 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та рішення скасувати і прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.06.2022 №6 Головного управління ДПС у Закарпатської області про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.06.2022 №6, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 102,00 (сто дві ) грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Закарпатської області від 14 червня 2022 року №60/07-16-24-01/ НОМЕР_1 про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатської області () на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп. сплаченого за подання позовної заяви та в сумі 5210 (п`ять тисяч двісті десять) грн 11 коп. сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль