Справа № 200/3015/22
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року Справа№200/3015/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голуб В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

У цьому позові ОСОБА_1 зазначила, що вона є вдовою інваліда війни - учасника бойових дій 1 групи. Позивачка зазначає, що після смерті чоловіка вона звернулась до відповідача із заявою про видачу посвідчення на підставі ст. 10 Закону України № 3551-ХІІ від 22.10.1993 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та просила оформити їй статус дружини померлого учасника бойових дій, визнаного за життя інвалідом від загального захворювання, яка не одружилася вдруге. Листом № 2854-01/01-3150 від 17.12.2021 відповідач відмовив їй у видачі посвідчення, зазначивши про відсутність підстави для встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана згідно з пунктами 1, 2 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки чоловік ОСОБА_1 мав статус учасника бойових дій не в період Другої світової війни.

Позивачка вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують вимоги чинного законодавства, адже її чоловік мав за життя статус учасника бойових дій, мав статус інваліда І групи загального захворювання та вона не була одружена вдруге, а тому на неї розповсюджується дія п. 2 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З огляду на наведене, позивачка просить суд:

· визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації щодо ненадання їй статусу члена сім`ї померлого (загиблого) ветерана війни;

· зобов`язати відповідача надати позивачці статус члена сім`ї померлого (загиблого) ветерана війни та видати посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого».

Крім того, позивачка просить суд стягнути на її користь сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

В установлений законом строк, відповідачем відзив на адміністративний позов не поданий. Згідно з приписами статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. Частиною другою вказаної статті КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою від 21 лютого 2022 року Донецький окружний адміністративний суд задовольнив клопотання позивачки про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та відкрив провадження по справі № 200/3015/22. Розгляд адміністративної справи № 200/3015/22 суд вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

25 жовтня 2022 року суд виніс ухвалу, якою витребував в Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації копію особової справи ОСОБА_1 .

За приписами частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Разом з тим, суд зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 22 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 № 573/2022, від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затверджених Законами України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 № 2119, від 21 квітня 2022 року № 2212, від 22 травня 2022 року № 2263, від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, від 16 листопада 2022 року № 2738-IX відповідно, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 5 год 30 хв 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

З огляду на введення на території України воєнного стану, справа розглянута судом протягом розумного строку.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги, дослідивши докази, суд встановив наступне

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України із зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 , виданого 10 лютого 1973 року, між позивачкою ( ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження 10 лютого 1973 року зроблено запис № 4 (а.с.6).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 мав посвідчення учасника війни - учасника бойових дій (а.с.7).

Крім того, ОСОБА_3 був особою з інвалідністю 1 групи безстроково, про що свідчить довідка до акта огляду медико-спеціальної експертною комісією від 27.10.2015 серії 10 ААВ № 518847 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 06.07.2021, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Судом встановлено, що позивачка 09 грудня 2021 року звернулась до відповідача із заявою про надання їй статусу дружини померлого учасника бойових дій на підставі статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с.9).

Листом від 17 грудня 2021 року № 2854-01/01-3150 Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації повідомило позивачку про те, що враховуючи те, що чоловік ОСОБА_1 мав статус учасника бойових дій не в період Другої світової війни, розглядати питання щодо встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни необхідно відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». З огляду на вказане, відповідач зазначає, що для отримання відповідного статусу позивачка має надати до органів соціального захисту висновок військово-лікарської експертизи про причину смерті її чоловіка згідно з наказом Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» від 14.08.2008 № 402 (а.с.11).

Суд розцінює зазначений лист як фактичну відмову у наданні позивачці відповідного посвідчення.

Отже, спірним питанням у справі є правомірність дій відповідача щодо фактичної відмови у наданні позивачці статусу дружини померлого учасника бойових дій відповідно до приписів статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд виходив з наступного.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначаються Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини другої статті 4 Закону № 3551-ХІІ до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Згідно зі статтею 5 Закону № 3551-ХІІ учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 статті 10 Закону № 3551-ХІІ чинність цього Закону поширюється на дружин (чоловіків) померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, а також дружин (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге.

На дружин (чоловіків) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасників бойових дій, партизанів, підпільників і учасників війни, нагороджених орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу, визнаних за життя особами з інвалідністю, чинність цієї статті поширюється незалежно від часу смерті особи з інвалідністю.

Пунктом 3 Положення «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни» № 302 від 12 травня 1994 року (далі - Положення № 302) встановлено, що відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Учасникам бойових дій (стаття 6 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення учасника бойових дій" та нагрудний знак "Ветеран війни - учасник бойових дій".

Учасникам війни (стаття 9 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення учасника війни" та нагрудний знак "Ветеран війни - учасник війни".

Пунктом 4 Положення № 302 передбачено, що особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого". Нагрудний знак зазначеним особам не видається.

Абзацом другим пункту 7 Положення № 302 визначено, що "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім`ї загиблого" видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем реєстрації громадянина.

Судом встановлено, що померлий чоловік позивачки, ОСОБА_3 , отримав посвідчення, відповідно до якого він мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Крім того, довідкою до акта огляду медико-спеціальної експертною комісією від 27.10.2015 серії 10 ААВ № 518847 підтверджено, що чоловіку позивачки встановлено першу групу інвалідності (загальне захворювання).

Отже, померлий чоловік позивачки, ОСОБА_3 , мав статус учасника бойових дій, а також визнаний за життя особою з інвалідністю першої групи.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_4 перебувала у шлюбі із померлим з ОСОБА_3 по день смерті останнього, та після його смерті не одружувалася. Доказів протилежного відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Так, згідно з абзацом першим пунктом 2 статті 10 Закону № 3551-XII дружина (чоловік) померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, а також дружина (чоловік) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге.

На дружин (чоловіків) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасників бойових дій, партизанів, підпільників і учасників війни, нагороджених орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу, визнаних за життя особами з інвалідністю, чинність цієї статті поширюється незалежно від часу смерті особи з інвалідністю.

Отже, за змістом пункту 2 статті 10 Закону № 3551-XII чинність цього Закону поширюється на дружин померлих учасників бойових дій, які за життя були визнані інвалідами, в разі, якщо дружина не одружилась вдруге.

Таким чином, для набуття статусу особи, на яку поширюється чинність Закону № 3551-XII відповідно до п. 2 ст.10 цього Закону, повинні бути наявні сукупно три умови:

- померлий чоловік дружини повинен мати статус учасника бойових дій;

- померлий чоловік дружини повинен бути визнаний за життя інвалідом;

- дружина померлого учасника бойових дій не повинна одружитись вдруге.

Як встановлено судом, у даному випадку наявні всі три перелічені умови.

Отже, позивачка має право на отримання передбаченого пунктом 2 статті 10 Закону № 3551-ХІІ статусу дружини померлого учасника бойових дій, визнаного за життя особою з інвалідністю першої групи, яка не одружилася повторно, та видачу їй посвідчення "Посвідчення члена сім`ї загиблого".

Доводи відповідача про те, що позивачка на надала доказів того, що її чоловік брав участь в Другій світовій війні, суд до уваги не бере, оскільки такі докази повинні надавати особи, які звертаються за встановленням їм відповідного статусу на підставі пункту 1 статті 10 Закону № 3551-XII.

Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою належного захисту прав позивачки, суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 шляхом визнання протиправними дій Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації щодо ненадання їй статусу члена сім`ї померлого (загиблого) ветерана війни, а також зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 статус члена сім`ї померлого (загиблого) ветерана війни - учасника бойових дій, ОСОБА_3 , визнаного за життя особою з інвалідністю 1 групи від загального захворювання, яка не одружилася повторно, та видати позивачці посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого".

Відносно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки при зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 992, 40 грн, а позов задоволено у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір на користь ОСОБА_1 у розмірі 992, 40 грн.

Крім того, згідно з позовною заявою, позивачка просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 1 500, 00 грн.

Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 1 і ч. 3 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом п.1 ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Так, судом встановлено, що між позивачкою та адвокатом Гравовою Н.В. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги від 27.01.2022 (а.с.14).

Детальний опис наданих адвокатом послуг вказаний в акті прийманні-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 28.01.2022 на загальну суму 1 500, 00 грн (а.с.17).

В свою чергу судом встановлено, що сплата позивачкою гонорару адвокату у розмірі 1 500, 00 грн підтверджена квитанцією № 7 від 01.02.2022 (а.с.18).

На переконання суду, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд враховує складність справи та час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, і робить висновок про те, що слід відшкодувати позивачці за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 1 500, 00 грн., так як саме такий розмір правової допомоги буде співмірним заявленим позовним вимогам на думку суду.

З огляду на таке, суд вважає за можливе покласти витрати, пов`язані із розглядом цієї справи у вигляді правничої допомоги у розмірі 1 500, 00 грн на відповідача.

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 118, 139, 159-165, 199, 244-247, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , ( АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації (, Донецька обл., м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 37) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації щодо ненадання ОСОБА_1 статусу члена сім`ї померлого (загиблого) ветерана війни.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації надати ОСОБА_1 статус члена сім`ї померлого (загиблого) ветерана війни - учасника бойових дій, ОСОБА_3 , визнаного за життя особою з інвалідністю 1 групи від загального захворювання, яка не одружилася повторно, та видати ОСОБА_1 посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого".

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992, 40 гривень (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500, 00 гривень (одна тисяча п`ятсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації.

Повний текст рішення складено та підписано 27.12.2022.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб