Справа № 380/10613/21
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Шавеля Р.М.,
суддів Бруновської Н.В. та Кузьмича С.М.,
з участю секретаря судового засідання - Дутки І.Р.,
а також сторін (їх представників):
від позивача Яциніна М.-М.С.;
від відповідача - Палій М.В.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Радехівський цукор» про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу за результатами апеляційного розгляду справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Радехівський цукор» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень щодо збільшення сум грошових зобов`язань з податку на прибуток, податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб та військового збору, зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток та розміру від`ємного значення податку на додану вартість, про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -
01.07.2021р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Радехівський цукор» (надалі - позивач, ТзОВ «Радехівський цукор», платник податків) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, із урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати винесені Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків (надалі відповідач, ЗМУ ДПС ВПП, податковий/контролюючий орган) наступні податкові повідомлення-рішення:
стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ТзОВ «Радехівський цукор» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та понесених витрат на правничу допомогу адвоката (Т.1, а.с.1-4, 14-156).
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.08.2022р. заявлений позов задоволено; визнані протиправними та скасовані винесені відповідачем ЗМУ ДПС ВПП податкові повідомлення-рішення № від 26.03.2021р., № від 26.03.2021р., № від 26.03.2021р., № від 26.03.2021р., № 2 від 23.06.2021р., № 2 від 23.06.2021р., № 1 від 23.06.2021р., № 1 від 23.06.2021р.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ЗМУ ДПС ВПП на користь позивача судові витрати в розмірі 22700 грн. сплаченого судового збору та 45000 грн. понесених витрат на правничу допомогу (Т.27, а.с.7-225).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ЗМУ ДПС ВПП, яка покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвели до помилкового вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (Т.28, а.с.1-14).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2022р. апеляційну скаргу ЗМУ ДПС ВПП на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.08.2022р. в адміністративній справі № 380/10613/21 залишено без задоволення, а вказане рішення суду без змін; понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладені на апелянта ЗМУ ДПС ВПП (Т.28, а.с.53-81).

16.11.2022р. на адресу апеляційного суду за допомогою електронного зв`язку надійшла заява позивача ТзОВ «Радехівський цукор» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу під час апеляційного розгляду справи, в якій останній просить стягнути такі витрати за рахунок бюджетних асигнувань ЗМУ ДПС ВПП в розмірі 7200 грн. (Т.28, а.с.85 і на звороті).

Письмові заперечення на подану заяву від відповідача ЗМУ ДПС ВПП до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача на підтримання поданої заяви, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про підставність і обґрунтованість заяви ТзОВ «Радехівський цукор» та необхідність вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу за результатами апеляційного розгляду справи, про що слід винести додаткову постанову.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому ст.134 КАС України.

За змістом п.1 ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З наведеного слідує, що в підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем заявлені до відшкодування витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, отриманою в суді апеляційної інстанції, від Адвокатського бюро «Марти-Марії Яциніної» у вигляді підготовки до судового засідання та участь в такому, ознайомлення із апеляційною скаргою та підготовка відзиву на неї, підготовка відповіді на клопотання відповідача про долучення доказів, підготовка заяви про відшкодування судових витрат в суді апеляційної інстанції.

Звідси, надані послуги не дублюють одна одну, мали вплив на хід розгляду справи та потребували спеціальних професійних навиків.

На підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги позивачем представлено договір № 11 від 01.06.2021р. про надання правничої допомоги, укладений між позивачем та Адвокатським бюро «Марти-Марії Яциніної», за яким правничу допомогу позивачу надано адвокатом Яциніною М.-М.С. (Т.28, а.с.86-87).

Факт надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції стверджується Актом виконаних робіт від 11.10.2022р. (Т.28, а.с.88).

До складу виконаних робіт (наданих послуг) включено:

підготовка до судового засідання 2 год. вартістю 1800 грн.;

участь в судовому засіданні від 09.11.2022р. 2 год. вартістю 1800 грн.;

ознайомлення з апеляційною скаргою та підготовка відзиву на неї 2,5 год. вартістю 2250 грн.

підготовка відповіді на клопотання відповідача про долучення доказів 0,5 год. вартістю 450 грн.;

підготовка заяви про відшкодування судових витрат в суді апеляційної інстанції - 1 год. вартістю 900 грн. (Т.28, а.с.88).

Оплата виконаних робіт здійснена позивачем згідно платіжного доручення № 7170 від 11.11.2022р. на суму 7200 грн. (Т.28, зворот а.с.88).

Також в матеріалах справи наявний ордер серії ВС № 1169057 від 07.11.2022р. на ведення справи адвокатом Яциніною М.-М.С. та представництво інтересів позивача у Восьмому апеляційному адміністративному суді (Т.28, зворот а.с.34).

Із змісту згаданих документів однозначно та чітко убачається, що останні стосуються правової допомоги, наданої позивачу під час розгляду апеляційної скарги ЗМУ ДПС ВПП на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.08.2022р. в адміністративній справі № 380/10613/21.

Аналіз цих документів дозволяє чітко та однозначно визначити обсяг наданої правової допомоги, кількість годин, витрачених для їх надання, а також їхню вартість.

Отже, надані суду матеріали доводять факт надання позивачу правової допомоги Адвокатським бюро «Марти-Марії Яциніної» в суді апеляційної інстанції, а відтак підтверджують понесення позивачем витрат на правову допомогу в розглядуваній адміністративній справі № 380/10613/21.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини /ЄСПЛ/, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п.30, ECHR 1999-V).

В пункті 269 рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями).

Як відзначено у п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява N 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у п.154 рішення ЄСПЛ у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

В силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

Апеляційний суд вважає, що позивачем доведено фактичне понесення витрат на правову допомогу у вигляді підготовки відзиву на апеляційну скаргу, відповіді на клопотання відповідача про долучення доказів до справи, заяви про розподіл витрат на правову допомогу, участі в судовому засіданні.

Враховуючи складність справи, залишення без задоволення апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, співмірність понесених витрат із ціною позову та значення справи для позивача, присуджену суму витрат на правову допомогу в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ЗМУ ДПС ВПП, який був апелянтом в розглядуваній справі, на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в загальному розмірі 7200 грн.

Таким чином, в порядку п.3 ч.1 ст.252 КАС України належить винести додаткову постанову з приводу вирішення питання про розподіл судових витрат, а саме: стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ЗМУ ДПС ВПП на користь позивача витрати, пов`язані з правничою (правовою) допомогою, в розмірі 7200 грн.

Керуючись ст.ст.139, 143, ч.3 ст.243, ст.252, ч.3 ст.268, ст.310, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Радехівський цукор» про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу, - задовольнити.

Прийняти додаткову постанову, якою вирішити питання про витрати на професійну правничу (правову) допомогу за результатами апеляційного розгляду справи № 380/10613/21.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Радехівський цукор» (юридична адреса: 80250, Львівська обл., Радехівський район, с.Павлів, проспект Юності, буд.39; ) за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (юридична адреса: 79026, м.Львів, вул.Стрийська, буд.35; код ЄДРПОУ ВП 44045187) понесені витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 7200 (сім тисяч двісті) грн.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
С. М. Кузьмич
Дата складання повного тексту судового рішення: 23.12.2022р.