Справа № 160/19835/22
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 грудня 2022 року Справа 160/19835/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про визнання протиправними дій, стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні та матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, в якій просить витребувати з Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (ідентифікаційний , вул. Маяковського, буд.21, м. Краматорськ, Донецька область, 84333) розрахунок компенсації невикористаних 247 днів відпуски ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та підтверджуючі документи щодо розміру виплати цієї компенсації та платіжні відомості в яких зазначено дату розрахунку відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.11.2021 року у справі № 200/10891/21; визнати протиправними дії Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (ідентифікаційний , вул. Маяковського, буд.21, м. Краматорськ, Донецька область, 84333) щодо не проведення повного розрахунку при звільненні - невиплату громадянину ОСОБА_1 17.08.1983 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН НОМЕР_1 ) в день виключення із списків військової прокуратури об`єднаних сил ( 10.09.2020) в повному обсязі надбавки за вислугу років; стягнути з Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (ідентифікаційний , вул. Маяковського, буд.21, м. Краматорськ, Донецька область, 84333) на користь ОСОБА_1 17.08.1983 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН НОМЕР_1 ) середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 10.09.2020 по день фактичного розрахунку(01.12.2022) за 782 днів, що становить 1 063 066,44 грн.; стягнути з Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (ідентифікаційний вул. Маяковського, буд.21, м. Краматорськ, Донецька область, 84333) на користь ОСОБА_1 17.08.1983 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду в розмірі 30 000грн.

У зв`язку з повним знеструмленням приміщення Дніпропетровського окружного адміністративного суду (м. Дніпро, вул. А. Янгеля, 4) з 16 грудня 2022 року 08 години 00 хвилин по 20 грудня 2022 року включно, яке відбулося внаслідок ракетних ударів по місту Дніпро, питання щодо відкриття провадження вирішується 21.12.2022 року.

За приписами пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд встановив та зазначає наступне.

Згідно пункту 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначається: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В даному випадку, позивачем ОСОБА_1 заявлена вимога про визнання протиправними дій щодо невиплати в повному обсязі надбавки за вислугу років, проте в позовній заяві не наведено жодного обґрунтування такої вимоги та не надано доказів на її підтвердження.

Також, позивачем не надано доказів на які він посилається в позовній заяві, зокрема рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.11.2021 року в справі №200/10891/21.

Позивач, в позовні заяві просить стягнути матеріальну шкоду у розмірі 30 000 грн., проте в обґрунтування її стягнення посилається на норми та положення щодо стягнення моральної шкоди.

Отже, позивач має надати уточнену позовну заяву в якій уточнити позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, обґрунтувати вимогу про визнання протиправними дій щодо невиплати в повному обсязі надбавки за вислугу років, надати докази на підтвердження заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2481,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено три вимоги: одна немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру.

Позивачем доказів сплати судового збору до позовної заяви надано не було.

При цьому, позивачем в позовній заяві зазначено, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пунктів 12,13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій та на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки справа пов`язана зі стягненням заробітної плати.

Вирішуючи питання наявності підстав, передбачених Законом України «Про судовий збір» для звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

В даному випадку позивач звертається до суду з позовними вимогами, які не пов`язані з виконанням військового обов`язку, або під час виконання службових обов`язків.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Отже, Законом України "Про судовий збір" звільнення від сплати судового збору осіб, які мають такий статус, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з позовними вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

Оскільки, позивач звернувся до суду з позовом з приводу визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, які не зачіпають порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то позивач не звільнений від сплати судового збору за подання даного позову згідно до положень пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Наведена правова позиція узгоджується також і з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній в його ухвалах від 13.04.2020р., від 06.05.2020р. у справі №9901/70/20, та Верховного Суду, викладеній в його постанові від 02.02.2021р. у справі №580/2846/20 й ухвалах від 24.09.2020р. у справі №428/10659/19, від 02.02.2021р. у справі №640/13331/19, яка підлягає обов`язкову врахуванню адміністративним судом відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо вказаної позивачем підстави для звільнення від сплати судового збору, як те, що справа пов`язана зі стягненням заробітної плати, суд звертає увагу на таке.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Наведена правова позиція узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній в його постанові від 30.01.2019 року у справі 910/4518/16.

Отже, за подання позовної заяви з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивач має сплатити судовий збір як за вимогу майнового характеру.

В свою чергу, вимога про визнання протиправними дій Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил щодо не проведення повного розрахунку при звільненні - невиплату громадянину ОСОБА_1 в день виключення із списків військової прокуратури об`єднаних сил ( 10.09.2020) в повному обсязі надбавки за вислугу років є вимогою пов`язаною зі стягнення заробітної плати та позивач є звільненим від сплати судового збору за таку вимогу.

Щодо вимоги про стягнення матеріальної шкоди, то така вимога є вимогою майнового характеру та за неї підлягає сплаті судовий збір.

При цьому, як було встановлено та зазначалось судом раніше, позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на спричинену йому моральну шкоду яку він оцінює в 30 000 грн., що дає суду підстави припустити, що позивачем було допущено помилку при написанні виду шкоди, яку він просить стягнути в позовних вимогах позовної заяви.

З даного приводу, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу що вимога про стягнення моральної шкоди у розмірі 30 000 грн. є також вимогою майнового характеру, з огляду на таке.

Відповідно з пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01.01.2015, зазначено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від такого. Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалах від 16.03.2020 у справі № 9901/64/20, від 15.01.2020 у справі № 826/12286/15, від 30.07.2020 у справі № 9901/194/20, у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 202/507/20.

Враховуючи зміст заявлених позовних вимог, сукупний розмір майнових вимог, заявлених позивачем (1 063 066,44 грн.+30 000 грн.) 1 093 066,44 грн. розмір судового збору становить 1% та складає 10 930,66 грн.

В свою чергу, відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, що позовну заяву позивачем подано в електронній формі, застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання даної позовної заяви становить 8 744, 53 грн.

Таким чином, позивачу необхідно надати документ про сплату судового збору в розмірі 8 744,53 грн. за вимоги майнового характеру, за наступними реквізитами: отримувач коштів: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA4004632; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: *;101; РНОКПП; Судовий збір, за позовом (ПІБ), Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160-161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про визнання протиправними дії, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди - залишити без руху.

Встановити позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, а саме: надати для суду та відповідача уточнену позовну заяву в якій уточнити позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, обґрунтувати вимогу про визнання протиправними дій щодо невиплати в повному обсязі надбавки за вислугу років, надати докази на підтвердження заявлених позовних вимог; надати докази сплати судового збору у розмірі 8 744,53 грн., за наступними реквізитами: отримувач коштів: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA4004632; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: *;101; РНОКПП; Судовий збір, за позовом (ПІБ), Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, що звернулася із адміністративним позовом.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Озерянська