Справа № 754/97/22
Суддя: Діденко Є. В.
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Оболонський районний суд міста Києва
Провадження № 2-а/756/134/2022
Справа № 754/97/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Діденка Є.В., за участю секретаря судового засідання Агажанової І.С., розглянувши в м. Києві у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить скасувати постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюком Любомиром Миколайовичем від 30.11.2021 р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Позов обґрунтований тим, що 30.11.2021 р. старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюком Любомиром Миколайовичем винесено постанову ВМ № 00001756 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а саме за те, що 29.11.2021 р. о 21.09 год. за адресою: М-07, Київ - Ковель -Ягодин, км 62+879 зафіксовано транспортний засіб VOLVO FH 42T, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 5,2 % (5,562 тон), за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Вказану постанову позивач знайшов у поштовій скрині 11.12.2021 р. Постанову вважає незаконною, оскільки згідно з товаро-транспортною накладною, маса автомобіля становила 39849 кг. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п. 22.5 ПДР на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. В оскаржуваній постанові не вказано: марка, модель номер напівпричепу; категорія і тип ТЗ; маса ТЗ; ширина, довжина, висота, розподіл навантаження за вісями ТЗ; фактична міжосьова відстань, шинність на вісь;допустимі габаритно-вагові параметри на даній ділянці дороги; порядок і строк оскарження, порядок звільнення від адміністративної відповідальності; дата набрання законної сили і строк пред`явлення до виконання. Постанова містить лише процент перевищення, але не вказує, яка була зафіксована вага автомобіля при зважуванні.

23.02.2022 р. відповідачем поданий відзив, у якому він позов не визнав. Зазначив, що позивачем пропущений строк на оскарження постанови, так як відповідно до даних трекінгу «Укрпошта», постанова отримана 03.12.2021 р., а позов поданий 21.12.2021 р. Крім того, за результатами фіксації в автоматичному режимі 29.11.2021 р. о 21.09 год. на автомобілі VOLVO FH 42T, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою: М-07, Київ - Ковель -Ягодин, км 62+879, зафіксовано перевищення нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР, навантаження на строєні осі ТЗ на 5,2 % (5,562 тон). За результатами вказаного правопорушення складено постанову від 30.11.2021 р., накладено штраф на власника ТЗ в сумі 17000,00 грн. Відповідно до картки ГВК, сформованої автоматичним пунктом габаритно-вагового контролю 29.11.2021 р. зафіксовано вказане правопорушення. Факт наявності товаро-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно і інших матеріальних цінностей, які не вказані у первинних документах. Тому, ТТН не підтверджує реальну вагу ТЗ. Відповідно до Інформації щодо події за номером постанови ВМ № 00001756, зафіксовано відомості щодо зважування ТЗ НОМЕР_1 , а саме: навантаження на вісь 1 - 7588 кг, нормативні параметри 11 т; навантаження на вісь 2 8512 кг, нормативні параметри 11 т; навантаження на вісь 4, 5, 6 - 9728 кг, 9168 кг, 8666 кг, нормативний параметр 22 т; загальна маса 43665, нормативний параметр 40 т. Таким чином, порушення стосується саме перевищення вагових параметрів на строєні осі на 5,2 % (27562 кг замість дозволених 22 000 кг). Таке перевищення встановлене з урахуванням похибки. Також, відповідач вказує, що постанова відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Під час вимірювання ТЗ застосовувався засіб вимірювальної техніки, який повністю відповідає вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність, що підтверджено експертним висновком, сертифікатом відповідності, свідоцтвом про повірку.

15.09.2022 року справа надійшла до Оболонського районного суду міста Києва в порядку передання за підсудністю, розподілена судді Банасько І.М.

Ухвалою судді Діденко Є.В. від 05 грудня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи, у зв`язку з повторним автоматизованим розподілу справи.

З урахуванням наявності у матеріалах справи відзиву, новий відзив не надійшов, та враховуючи скорочені строки розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля VOLVO FH 42T вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 .

30.11.2021 р. старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюком Любомиром Миколайовичем винесено постанову ВМ № 00001756 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а саме за те, що 29.11.2021 р. о 21.09 год. за адресою: М-07, Київ - Ковель -Ягодин, км 62+879 зафіксовано транспортний засіб VOLVO FH 42T, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 5,2 % (5,562 тон), за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до наданої товаро-транспортної накладної ТТН-0008856 від 29.11.2021 р., загальна маса автомобіля VOLVO FH 42T, реєстраційний номер НОМЕР_1 з навантаженням складала 39849 кг.

Згідно з наданими відповідачем свідоцтвом про повірку, експертним висновком, сертифікатом перевірки, автоматичний прилад для зважування дорожніх транспортних засобів відповідає вимогам законодавства.

Перш з все, суд зазначає, що вважає строк для подання позову не пропущеним, оскільки будь-яких достовірних доказів на підтвердження отримання позивачем оскаржуваної постанови 03.12.2021 р., як стверджує відповідач, суду не надано, а тому позов слід розглянути по суті.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, за змістом ст.229 КУпАП органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом (ст.119, ч.2 ст.122-2, ч.ч.2, 3 ст.132-1, ст.132-2, ч.5 ст.133, ч.ч.1, 2. 4, 5 і 7 ст.133-1, ст.133-2, ч.2 ст.134, абз.4, 6 та 8 ст.135).

Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема, на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (ч.2 ст.122-2, ч.ч.2, 3 ст.132-1, ст.132-2, ч.ч.1, 2, 4, 5 і 7 ст.133-1, ст.133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (ч.3 ст.119, ч.5 ст.133, ч.2 ст.134, абз.4, 6 та 8 ст.135).

Згідно п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч.2 ст.122-2, ч.ч.2 і 3 ст.132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ч.3 вказаної статті КУпАП відповідальна особа, зазначена у ч.1 цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених ст.279-7 цього Кодексу.

Отже, позивач, як власник транспортного засобу несе відповідальність за адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП, зафіксоване за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах).

Згідно з положеннями ч.4 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.ч. 2, 3 вказаної статті постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Так, в оскаржуваній постанові ВМ № 00001756 від 30.11.2021р. наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на здвоєні осі. Крім того, на зворотній стороні постанови роз`яснено порядок набрання нею законної сили, оскарження, порядок справи штрафу та звільнення від відповідальності.

Що стосується посилання позивача на відсутність іншої інформації, суд вважає, що така інформація не є обов`язковою для встановлення складу правопорушення та зазначається уповноваженою особою за можливості встановлення такої інформації.

При цьому, в п.3 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті (далі Інструкція), зафіксовані в автоматичному режимі, на яку посилається представник позивача, не містить посилання на форму постанови відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції та не містить імперативної вимоги щодо встановлення всього обсягу інформації про транспортний засіб.

Таким чином, суд вважає, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, містить усі передбачені положеннями ст.283 КУпАП обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, а також інші обов`язкові відомості, визначені ст.283 КУпАП, крім того постанова містить додаткову інформацію про транспортний засіб, визначену Інструкцією.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.132-1 КУпАП, є допуск руху транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, визначених п.22.5 ПДР: загальної маси транспортного засобу на 5,2% (5,562 тон).

Згідно з ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст.132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Пунктом 22.5. ПДР визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35м), за довжиною - 22м (для маршрутних транспортних засобів - 25м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів - понад 44т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5т), здвоєні осі - 16т, строєні - 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11т, здвоєні осі - 18т, строєні - 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами автоматичної фіксації зважування, здійсненого Автоматизованою системою зважування транспортних засобів у русі (WIM6.6).

Вищезазначена автоматизована система зважування транспортних засобів використовується відповідно до дозвільних документів у сфері метрології, доказів на спростування результатів зважування позивачем не надано. При цьому, суд вважає необґрунтованими посилання позивача на відомості товаро-транспортної накладної, як на підтвердження ваги ТЗ, оскільки такий документ не може достовірно підтверджувати вагу транспортного засобу, він не є доказом вимірювання ваги сертифікованим способом, а тому не спростовує показів автоматизованої системи.

Крім того, у відзиві представником відповідача достатньо інформативно продемонстровано, які вагові параметри були зафіксовані, і що перевищення ваги мало місце саме на строєній вісі, що не відповідало вимогам п. 22.5 ПДР, враховано законодавчо визначену похибку.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу - VOLVO FH 42T, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, визначених п.22.5 ПДР: загальної маси транспортного засобу на 5,2% (5,562 тон), що свідчить про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, а отже і правомірність оскаржуваної постанови.

Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені позивачем аргументи є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5-7, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складене 26 грудня 2022 року.

Суддя Є.В. Діденко