Справа № 380/8143/22
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/8143/22 пров. № А/857/12908/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року (суддя Гулик А.Г., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м.Львів, дата складання повного тексту не зазначена),

в адміністративній справі №380/8143/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У червні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром при проведенні перерахунку з 01.04.2019 із врахуванням довідки про розмір грошового забезпечення позивача від 26.07.2021 №С/2562, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення; 2) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 із врахуванням довідки про розмір грошового забезпечення позивача від 26.07.2021 №С/2562, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення, відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, без обмеження максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 86% до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 26.07.2021 №С/2562, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 із врахуванням довідки про розмір грошового забезпечення позивача від 26.07.2021 №С/2562, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення, відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби без обмеження максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення суду порушено норми матеріального та процесуального права, а також не повністю досліджено обставини справи, а тому вказане рішення суду підлягає скасуванню в задоволеній частині з підстав наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону-2262 пенсій проводиться тільки у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України чи законами України. При зміні грошового забезпечення військовослужбовців чинним законодавством передбачено проведення масового перерахунку всіх пенсій військовослужбовцям (без подання заяви особою про перерахунок пенсії), а не індивідуально по окремих особах. Також зазначає скаржник, що рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 положення Закону - 2262, які визнані неконституційними, обмежені конкретним часовим періодом (з 1 січня 2016 року 31 грудня 2016 року) та не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки такі стосуються обмеження розміру пенсії позивача за період, що розпочався з 01.04.2019. З 01.01.2018 відповідно до ч.7 ст.43 Закону-2262 максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. При цьому, розмір пенсії позивача перевищив максимальний розмір з 01.04.2019, тобто, внаслідок проведення перерахунку пенсії на виконання рішення суду від 17.11.2021 року у справі №380/15445/21. Оскільки, таке перевищення стало результатом перерахунку в період дії загальної норми частини першої ст.2 Закону-3668, то до регулювання спірних правовідносин слід застосувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

За результатами апеляційного розгляду апелянт (відповідач) просить скасувати оскаржене рішення суду від 29.07.2022 року в частині задоволення позовних вимог та в цій частині постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно задоволити частково.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до положень Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 13.12.2005 року (а.с. 12).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 у справі №380/15445/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, які полягають у нездійсненні перерахунку та виплаті пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26 липня 2021 року №С/2562 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019 (із врахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 з урахуванням раніше проведених виплат, на підставі оновленої та виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки від 26.07.2021 №С/2562 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року із обов`язковим врахуванням при перерахунку пенсії щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій.

На виконання цього рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 у справі №380/15445/21 відповідач з 01 квітня 2022 року здійснив перерахунок пенсії позивача, із 01.04.2019р., з наступних складових грошового забезпечення: посадовий оклад - 4930,00 грн; оклад за військове звання 1480,00 грн; процентна надбавка за вислугу років 50% - 3205,00 грн; середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, у т.ч. - особи, які працюють в умовах режимних обмежень - 10% 10% - 493,00 грн; офіцер, прапор. класу майстер - 7% 7% - 345,10 грн; надбавка за особливо важливі завдання 68,3 % - 6567,05 грн; премія 35% - 1725,50 грн. Всього 18745,65 грн. В т.ч. сума грошового забезпечення для обчислення пенсії - 18745,65 грн. Основний розмір пенсії: 80% грошового забезпечення у розмірі: 14996,52 грн. З урахуванням індексації: 17096,03 грн. З урахуванням доплати: 21370,04 грн. Індексація базового ОСНП (14996,52* 0,140): 2099,51 грн, в т.ч. збільшення основного розміру пенсії (25%) від суми 17096,03 4274,01 грн, в т.ч. індексація збільшення пенсії на 25% - 524,88 грн. Вид підвищення або надбавки до пенсії: інвалід війни 2 групи/при виконанні обов`язків в/с інвалід війни 2 гр. (ст.7) (з 01 по 31) 773,60 грн, Інваліди війни 2 гр./при виконанні обов`язків в/с 50,00 грн. Підсумок пенсії (з надбавками): 22193,64 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії: 19340,00 грн (а.с. 15).

Доплата пенсії позивача на виконання судового рішення за період з 01.04.2019 по 31.03.2022 становить 179007,34 грн, що підтверджується розрахунком пенсії автоматизованої системи Пенсійного фонду України (а.с. 16).

Не погодившись з таким перерахунком пенсії, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою від 22.05.2022, у якій просив провести перерахунок його пенсії з 01.04.2019 року без обмеження максимальним розміром згідно з рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 у справі №380/15445/21 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум у розмірі 86 процентів відповідних виплат з урахуванням виплачених сум у розмірі 86 процентів відповідних сум грошового забезпечення відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.07.2021 №С/2562 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 (а.с. 17-21).

Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області листом від 26.05.2022 за №1300-5308-8/43978 повідомило ОСОБА_1 , що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 у справі №380/15445/21 Головним управлінням виконано та з 01.04.2019 проведено перерахунок пенсії на підставі довідки, поданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.07.2021 №С/2562 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, із урахуванням виплачених сум. З 01.04.2022 розмір пенсійної виплати становить 19340,00 грн.. Доплата пенсії на виконання судового рішення за період з 01.04.2019 по 31.03.2022 становить 179007,34 грн. Виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України (а.с. 13-14).

Вважаючи, що відповідач протиправно здійснив обмеження пенсії максимальним розміром при проведенні перерахунку пенсії у розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку з 86% до 70%, що вказує на протиправність дій відповідача у вказаній частині. Щодо позовних вимог про заборону відповідачу встановлювати обмеження пенсії позивача максимальним розміром, то у мотивувальній частині рішення суду вказано про безпідставність і передчасність таких позовних вимог, однак у резолютивній частині суд виніс протилежне рішення зобов`язавши відповідача не обмежувати позивачу максимальний розмір пенсії.

Суд апеляційної інстанції вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими.

При цьому, колегія суддів зазначає про те, що суд першої інстанції не врахував суті позовних вимог, необ`єктивно встановив фактичні обставини справи, а висновки суду не відповідають мотивувальній частині судового рішення.

Тому, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спеціальний Закон, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які, зокрема, перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі Закон №2262-ХІІ).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ із грудня 2005 року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 №107-VI внесено зміни до Закону від 09.04.1992 №2262-XII, а саме доповнено ст.43 новою частиною 7, згідно якої максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі Закон №3668-VI), внесено зміни до Закону №2262-XII, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, а саме ч.7 ст.43 викладено в редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність» та доповнено реченням такого змісту «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: частини 7 статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн..

Відповідно до п.2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 положення ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно ч.2 ст.152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (абзац 6 п.4 Рішення Конституційного Суду України у справі №1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України).

Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.2000 у справі №1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України вказав, що рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади.

Отже, правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016 у справі №7-рп/2016, є втрата чинності з 20.12.2016 норм ч.7 ст.43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Викладене виключає можливість законодавчого органу України вносити зміни у норму яка визнана неконституційною, оскільки після визнання неконституційною ч.7 ст.43 Закону від 09.04.1992 №2262-XII, така норма «відсутня» (виключена) у тексті Закону.

Згідно з нормами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII, передбачено, що відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, він набрав чинності з 01.01.2017, у ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Суд апеляційної інстанції вважає за доцільне зазначити, що норми ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» узгоджуються з положеннями ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, якою було передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, яка втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

Отже, починаючи із 2017 року ст.43 Закону №2262-XII не передбачала положення про обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами. Внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII до ч.7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року»), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Такий висновок узгоджується з позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 12.03.2019 у справі №522/3049/17 та від 31.03.2021 у справі №815/3000/17.

За таких обставин, підстави для обмеження розміру пенсії позивачу не відповідають нормативному регулювання спірних правовідносин.

Крім вказаного, суд апеляційної інстанції зауважує, що Конституційний Суд України в п.7 Рішення від 08.06.2016 №4-рп/2016 висловлював правову позицію, якою зауважив, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені». Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Також Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою в Конституції України виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави; до них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі, у тому числі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність, її економічну та інформаційну безпеку (рішення від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 17.03.2004 №7-рп/2004).

Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом від 09.04.1992 №2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Підсумовуючи викладене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що ч.7 ст.43 Закону №3668-VI, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

За таких обставин дії органу Пенсійного фонду України щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром є протиправними.

Отож, апеляційний суду приходить до переконання про наявність правових підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження позивачу розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Порушені права позивача підлягають відновленню шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо застосування з 01.04.2019 року при розрахунку пенсії позивача обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність та зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.07.2021 №С/2562 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 року у справі №380/15445/21, з урахуванням виплачених сум.

Відносно позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку пенсії позивача у розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язання відповідача провести спірний перерахунок пенсії у розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення, то колегія суддів вважає такі вимоги безпідставними.

Так, судом встановлено, що позивачу було проведено відповідачем розглядуваний перерахунок пенсії із розміру 80% грошового забезпечення (а.с. 15).

В матеріалах справи немає доказів того, що позивачу було призначено пенсію з іншого відсоткового розміру грошового забезпечення і що при здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01.04.2022 року на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 у справі №380/15445/21 про перерахунок пенсії із 01.04.2019р. було зменшено відсотковий розмір грошового забезпечення.

Водночас, являються помилковими висновки суду першої інстанції про те, що відповідач здійснив зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку з 86% до 70%.

Крім цього, у своєму рішенні суд першої інстанції неправильно вказав попереднє рішення суду, яке у спірних правовідносинах мало наслідком перерахунок пенсії позивача із 01.04.2022р. на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.07.2021 за №С/2562.

Враховуючи наведені вище норми законодавства та фактичні обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неповним з`ясуванням усіх обставин справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та з порушенням норм матеріального права, що у порядку, визначеному статтею 317 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям у справі нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року в адміністративній справі №380/8143/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження ОСОБА_1 розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, при здійсненні перерахунку і виплаті пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.07.2021 №С/2562 про розмір грошового забезпечення згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 року у справі №380/15445/21.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.07.2021 №С/2562 про розмір грошового забезпечення згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 року у справі №380/15445/21, без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль