Справа № 588/1374/22
Суддя: Огієнко О. О.
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 588/1374/22
Провадження № 2-а/588/16/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю: секретаря судового засідання Ноздріної В.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Кучмія Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Кучмія Дениса Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції СРПП ВП № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області поліцейського Катриченка Максима Олександровича, Головного управління Національної поліції в Сумській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Кучмій Д.В. у грудні 2022 року звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із указаним адміністративним позовом, який мотивував тим, що 20.11.2022 працівником поліції Катриченко М.О. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії БАД № 653119 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режим. У вказаній постанові зазначено, що 20.11.2022 о 00 год. 45 хв. у м. Тростянець по вул. Шевченка, буд. 28, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL VIVARO номерний знак НОМЕР_1 , не був пристебнутий паском безпеки, після зупинки на вимогу працівника поліції не увімкнув аварійно-світлову сигналізацію, та був позбавлений права керування Тростянецьким районним судом від 28.09.2022, чим порушив п.2.3.в, 9.9.б, 2.1а Правил дорожнього руху і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, та на нього було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Вказану постанову представник позивача вважає незаконною з тих підстав, що на час винесення працівником поліції постанови про притягнення до відповідальності, позивач не був особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом, оскільки постанову Тростянецького районного суду Сумської області від 28.09.2022 він оскаржив до апеляційної інстанції та вона не набрала законної сили. Посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалося і знаходиться у його володінні. Також представник позивача вказав, що зупинка водія ОСОБА_1 відбулася у нічний час. До постанови жодних доказів не було додано. Єдиним джерелом доказів, того що позивач керував транспортним засобом із не пристебнутим паском безпеки є лише відомості вказані працівником поліції, які приймалися ним особисто, без застосування спеціальних пристроїв. Крім того, представник позивача зазначив, що порушення водієм вимог п. 9.9.б Правил дорожнього руху не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки у такому випадку відсутній факт початку руху чи зміни його напряму, та свідчить про відсутність в діях водія ознак даного правопорушення, що виключає його притягнення до адміністративної відповідальності.

Також представник позивача вказав, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 04.12.2022. Строк на звернення до суду позивач пропустив з поважних причин, оскільки фактично не проживає за місцем реєстрації, постанову особисто не отримував, має ненормований графік роботи. Крім того, нестабільність енергомережі, віднесення Охтирського району до території бойових дій, запровадження воєнного стану в Україні, ускладнило позивачу можливість скористатися своїм правом на захист у межах встановленого строку.

Посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просить суд: 1) поновити строк на оскарження та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 653119 від 20.11.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 20400 грн за ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, за закрити справу про адміністративне правопорушення; 2) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 14.12.2022 було відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та надали пояснення, аналогічні викладеним обставинам у позові. Також позивач вказав, що він зупинився на вимогу поліції та коли до нього підійшов працівник поліції, він відстебнув пасок безпеки.

Відповідач - поліцейський СРПП відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Катриченко М.О. у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причину неявки, відзив не подав.

Представник відповідача Литвиненко А.О.заявив клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Зарічного районного суду м. Суми проте до вказаного суду не з`явився та не повідомив суд про причину неявки, відзив на позов не подав.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши, докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких підстав.

У відповідності до ст. 244 КАС України під час прийняття рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, як то пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази надаються суду особами, які беруть участь у справі.

Судом установлено, що 20.11.2022 поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області Катриченком Максимом Олександровичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 653119, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. За змістом указаної постанови ОСОБА_1 20.11.2022 о 00 год. 45 хв. у м. Тростянець по вул. Шевченка, буд. 28, керував транспортним засобом OPEL VIVARO номерний знак НОМЕР_1 , не був пристебнутий паском безпеки, після зупинки на вимогу поліції не увімкнув аварійно-світлову сигналізацію, та був позбавлений права керування Тростянецьким судом від 28.09.2022, чим порушив п. 2.3.в, 9.9.б, 2.1.а Правил дорожнього руху, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 10).

Копію вказаної постанови було надіслано ОСОБА_1 за місцем проживання разом із листом від 21.11.2022 в якому роз`яснено порядок сплати штрафу та наслідки невиконання. Відомості про дату отримання позивачем вказаного листа відсутні (а.с. 8).

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення від 20.11.2022 серії БАД № 653119, на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд виходить з такого.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (пункт 11 частина 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію»).

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.1 «а» Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту 2.1.а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.3.в Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно п. 9.9.б Правил дорожнього руху аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Положеннями частини 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Також за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами передбачена адміністративна відповідальність частиною 5 ст. 121 КУпАП.

Крім того, частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України « Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п.п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представником відповідача на підтвердження правомірності спірної постанови до суду будь-яких доказів надано не було.

Також в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення від 20.11.2022 серії БАД № 653119 не зазначено жодних посилань ні на факт проведення фото чи відеофіксації, ні на технічний засіб (відеореєстратор або нагрудну камеру патрульного), їх серію та номер, яким було зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Відповідно до висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 13.02.2020 року по справі № 524/9716/16-а, у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17 та від 17.07.2019 року у справі № 295/3099/17.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, навіть за наявності фото чи відеозаписів порушенняПравил дорожнього руху ОСОБА_1 , за обставин викладених у оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення від 20.11.2022 серії БАД № 653119, такі докази не є належними та допустимими, оскільки в даній постанові відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото або відеозапис.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, суд констатуєвідсутність належних, допустимих та достатніх доказів щодо правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Також суд вважає необхідним зазначити, щодо фактичних обставин викладених в оскаржуваній про порушення позивачем п.9.9.б Правил дорожнього руху, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу працівника поліції або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Аналіз наведених норм встановлює, в одному випадку увімкнення аварійної сигналізації виникає за передбачених та визначених умов, а у іншому випадку встановлений обов`язок подання попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, при чому за невиконання останніх вимог прямо передбачена відповідальність, встановлена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність не за будь-яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а саме за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку і лише тоді таке порушення набуває ознак протиправності і суспільної шкідливості. Даною нормою права не передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами після зупинки транспортного засобу. При цьому, зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку.

Враховуючи викладене, порушення вимог п. 9.9.б Правил дорожнього руху, а саме не ввімкнення аварійної світлової сигналізація після зупинки на вимогу поліцейського, не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки в даному випадку відсутній факт порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.

Крім того, щодо фактичних обставин викладених в оскаржуваній постанові про порушення позивачем п. 2.1.а Правил дорожнього руху, зокрема те, що позивач керував транспортним засобом, але був позбавлений права керування Тростянецьким судом від 28.09.2022, суд зазначає, що відповідач дійсно був позбавлений права керування транспортними засобами постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 28.09.2022 однак вказана постанова не набрала законної сили, оскільки була оскаржена до суду апеляційної інстанції (а.с. 14).

Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Зважаючи на вищевикладене, а також те, що постанова суду про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом не набрала законної сили, тому останній не є особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом. Відтак керування ОСОБА_1 транспортним засобом 20.11.2022 не може бути кваліфіковано як таке, що здійснено особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Провадження у адміністративній справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП слід закрити, оскільки згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи клопотання представника позивача про поновлення строку для оскарження постанови суд враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Представник позивача послався на те, що копію оскаржуваної постанови позивач отримав 04.12.2022. Доказів про іншу дату отримання позивачем оскаржуваної постанови матеріали справи не містять. Адміністративний позов був поданий до суду 09.12.2022. Зважаючи на те, що оскаржувану постанову позивач під час розгляду справи особисто не отримував, в Україні запроваджено воєнний стан та на даний час постійна нестабільність енергомережі, Охтирський район, у якому проживає позивач, віднесений до території бойових дій, суд вважає, що вказані обставини ускладнили позивачу можливість скористатися своїм правом на захист у межах встановленого строку, тому позивач з поважних причин пропустив строк звернення до суду і такий строк підлягає поновленню.

Отже позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Відповідно до частин першої та третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області необхідно стягнути судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8-10, 134, 139, 242, 246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції СРПП ВП № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області поліцейського Катриченка Максима Олександровича, Головного управління Національної поліції в Сумській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_1 строк встановлений для звернення з адміністративним позовом як пропущений з поважних причин.

Скасувати постановусерії БАД № 653119 від 20.11.2022, винесену поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області Катриченком Максимом Олександровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн, а провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Тростянецьким РВ УМВС України в Сумській області 13.04.2007, РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач - Головне управління Національної поліції в Сумській області, адреса місцезнаходження: вул. Герасима Кондратьєва, 23, м. Суми, 40000, ;

відповідач - поліцейський СРПП відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Катриченко Максим Олександрович, адреса: вул. Благовіщенська, 34, м. Тростянець, Сумська область, 42600.

Суддя О. О. Огієнко