Справа № 160/5851/22
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2022 року Справа № 160/5851/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про визнання протиправними та скасування приписів,-
20.04.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) з адміністративним позовом, в якому просить, з урахуванням уточнених позовних вимог: визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) № 513/2.2-7/21 від 24.12.2021 року в частині пунктів 1,7,8,9,11; визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) № 2/7/22 від 14.01.2022 року; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судові витрати зі сплати судового збору.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що у період з 08 грудня 2021 року по 17 грудня 2021 року Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) було здійснено позаплановий захід державного нагляду щодо дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природніх ресурсів. За результатами перевірки був складений акт від 17.12.2021 року № 513/2.2-7/21, на підставі якого було внесено припис від 24.12.2021 року № 513/2.2-7/21. Позивач вважає, що припис був внесений безпідставно, необгрунтовано та з відсутністю в ньому конкретики щодо порядку усунення порушень вимог законодасвтва у частині пунктів 1,7,8,9,11. У період з 05 січня 2022 року по 06 січня 2022 року Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) було здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання позивачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природніх ресурсів. За результатами вказаної перевірки було складено акт від 06.01.2022 року №2/7/22, на підставі якого було внесено припис від 14.01.2022 року № 2/7/22, яким приписано надати інформацію щодо кількості годин роботи джерела викидів в наднормативному режимі (окремо від кожного джерела). Суть припису виключно обов`язкова письмова вимога щодо усунення конкретних порушень вимог законодавства, а зазначений припис є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 27.05.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 року подальший розгляд адміністративної справи № 160/5851/22 за позовною заявою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про визнання протиправними та скасування приписів ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 02.09.2022 року о 11:00.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.11.2022 року.
23.11.2022 року до суду надійшли заяви представників позивача та відповідача про розгляд справи без участі представників, у письмовому провадженні на підставі наявних у справі матеріалів.
У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі приписів частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Згідно частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищевказане, суд ухвалив розглянути адміністративну справу у порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази, судом встановлено наступне.
З 08.12.2021 року по 17.12.2021 року Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на підставі наказу від 18.11.2021 року № 1866 та посвідчення (направлення) від 19.11.2021 № 4-1480-22 була здійснена позапланова перевірка Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
В ході перевірки були виявлені наступні порушення вимог законодавства:
- статей 44, 96, 105 Водного Кодексу України, статті 35 ЗУ «Про охорону земель», статті 20 ЗУ «Про охорону навколишнього природнього середовища», статей 8, 11 ЗУ «Про основні засади державного нагляду(контролю)» у сфері господарської діяльності», а саме на територіях проммайданчиків № 2 та № 5 знаходяться резервуари мазутного господарства, а саме: підземні резервуари (раніше використовувались для приймання мазута) та наземні резервуари (раніше використовувалися для зберігання мазута). Резервуари знаходяться в занедбаному стані, підземні резервуари не закриті кришками, не герметичні, заповненні водою із залишками мазута. Територія навколо наземних резервуарів місцями з розливами мазута (на твердому покритті). Паспорта, проектна документація на резервуари на розгляд не надана. Акти обстеження стану резервуарів відсутні, контроль за впливом резервуарів відсутні, контроль за впливом резервуарів на грунти та підземні водоносні горизонти не здійснюється;
- статей 17,33 ЗУ «Про відходи», п. 23 припису № 4-698-4-3 від 27.01.2020 року , а саме на проммайданчиках № 4, № 5 та служби ремонтів встановлено факт змішування відходів різного морфологічного стану, твердих побутових відходів, картонної тари, промашенного ганчір`я;
- статті 17 ЗУ «Про відходи», п. 24 припису № 4-698-4-3 від 27.01.2020 року, на територіального експлуатаційного району допускається зберігання відходів (макулатури, склобою, відходів теплоізоляційних матеріалів, відпрацьованих шин) у несанкціонованих місцях. Місця тимчасового зберігання відходів не обладнано у відповідності до вимог чинного законодавства;
- статті 44 Водного Кодексу України, п. 11 припису № 4-698-4-3 від 27.01.2020 року , а саме на території проммайданчиків № 2, № 3 та № 6 порушуються правила експлуатації водогосподарських споруд та пристоїв, а саме: протікання вентиля із бака для консервації, зливова каналізація засмічена та скидання конденсату на рел`єф місцевості;
За результатами перевірки був складений акт від 17.12.2021 року за № 513/2.2-7/21.
Відповідно до ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища», ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 01.06.2021 року № 254 та наказу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) від 18.11.2021 № 1866, з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства 24.12.2021 року Державною екологічною інспекцією України Придніпровського округу (Дніпропетровсвька та Кіровоградська області) внесено припис № 513/2.2-7/21, згідно якого позивачу приписано зокрема: пунктом №1 виконувати вимоги дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів в повному обсязі, на виконання ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», терміном виконання 25.12.2021 року; пунктом №7 на території східного експлуатаційного району місця тимчасового зберігання відходів обладнати у відповідності до вимог чинного законодавства, на виконання ст. 17 Закону України «Про відходи», терміном виконання 28.02.2022 року; пунктом №8 водопостачання та водовідведення на підприємстві здійснювати відповідно вимог чинного законодавства у відповідності з ст.44 Водного Кодексу України, терміном виконання 25.12.2021 року; пунктом №9 на території проммайданчиків № 2, № 3 та № 6 усунути порушення правил експлуатації водогосподарських споруд та пристоїв на виконання ст.44 Водного Кодексу України, терміном виконання 30.12.2021 року; пунктом №11 вжити достатні заходи з охорони земель на виконання ст.35 Закону України «Про охорону земель», ст. 164 Земельного Кодексу України, ст.ст. 17,33 Закону України «Про відходи», ст.ст. 44,105 Водного Кодексу України, терміном виконання 28.01.2022 року.
У період з 05.01.2022 року по 06.01.2022 року Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на підставі наказу від 21.12.2021 року № 2006 та посвідчення (направлення) від 22.12.2021 № 4-1596-7 проведено позаплановий захід державного нагляду АТ «Криворізька теплоцентраль».
За результатми проведення заходу державного нагляду ( контролю) встановлено порушення вимог законодавства, а саме :
Згідно припису від 14.01.2022 року № 2/7/22 приписано надати інформацію щодо кількості годин роботи джерела викидів в наднормативному режимі (окремо від кожного джерела) : за період з 15.12.2021 року по 04.01.2022 включно від ДУ № 1 котел КВГМ 100 ст. № 2-7 (ДВ № 8); за період з 16.12.2021 року по 05.01.2022 включно від ДУ № 1 котел паровий Ф.Мітчел ст.№ 1-1 (ДВ № 1).
Не погоджуючись з внесеними приписами, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності українського народу і права власника від його імені здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених законом.
Відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.
Компетенція центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, визначена в статті 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Так, до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про використання та охорону земель; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням.
Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів і діє на підставі Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 275 від 19.04.2017 року.
Постановою Кабінету міністрів України від 09.09.2020 року року № 802 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів та ліквідацію територіальних органів Державної екологічної інспекції» утворена Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).
Відповідно до пункту 1 розділу 1 Положення про державні екологічні інспекції в округах, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 230 від 07.04.2020 року, Державна екологічна інспекція відповідного округу є міжрегіональним територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується.
Положення про державну екологічну інспекцію Придніпровського округу затверджено наказом Державної екологічної інспекції України від 02.02.2021 року № 62.
Згідно пункту 1 Положення державна екологічна інспекція Придніпровського округу є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Повноваження Інспекції поширюється на територію Дніпропетровської та Кіровоградської областей.
Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затверджене наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07 квітня 2020 року № 230 (далі - Положення № 230).
Пунктом 1 Положення № 230 визначено, що Державна екологічна інспекція відповідного округу (далі - Інспекція) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.
Згідно із пунктом 2 Положення № 230, Інспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Мінекоенерго, дорученнями Міністра енергетики та захисту довкілля, його заступників, наказами Держекоінспекції, дорученнями Голови Держекоінспекції, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних та Київської міської державних адміністрацій, обласних та Київської міської рад, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням.
Таким чином, Державна екологічна інспекція Придніпровського округу є уповноваженим органом Державної екологічної інспекції України, який наділений повноваженнями щодо здійснення на території Дніпропетровської та Кіровоградської областей заходів державного нагляду (контролю) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства в тому числі щодо використання та охорони надр.
В свою чергу, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (надалі - Закон №877-V).
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Відповідно до абзацу першого частини десятої цієї статті посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з`ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.
Стаття 6 Закону № 877-V регламентує позапланові заходи зі здійснення державного нагляду (контролю). Так, підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу; перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю); звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
У силу частин першої, другої статті 7 Закону №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
А відповідно до частини п`ятої цієї статті, перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання. Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.
У силу абзацу дев`ятого частини шостої статті 7 Закону №877-V в останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Згідно з частиною одинадцятою статті 7 Закону №877-V у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.
За змістом частини першої статті 8 Закону №877-V орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків.
У свою чергу, частиною першою статті 10 Закону №877-V визначено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: бути поінформованим про свої права та обов`язки; вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення та посвідчення (направлення) і одержувати копію посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу; не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не внесла запис про здійснення заходу державного нагляду (контролю) до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу в суб`єкта господарювання).
Статтею 11 Закону №877-V передбачено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом; виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.
Отже, наведені правові норми свідчать про те, що припис органу державного нагляду (контролю) є розпорядчим документом, в якому, з урахуванням характеру спірних правовідносин, мають бути наведені конкретні порушення суб`єктом господарювання норм законодавства про охорону навколишнього природного середовища, які вже мали місце на момент проведення перевірки, та встановлені строки усунення цих порушень, оскільки метою видання приписів є саме усунення таких виявлених порушень.
Верховним Судом неодноразово аналізувались норми Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", й сформовано основні ознаки припису, який складається контролюючими органами, вимоги щодо його оформлення та змісту.
Так, розглядаючи у касаційному порядку справу № 480/1752/19, Верховний Суд у постанові від 28.04.2021 року зазначив, що припис органу державного нагляду (контролю) є розпорядчим документом, в якому, з урахуванням характеру спірних правовідносин, мають бути наведені конкретні порушення суб`єктом господарювання норм законодавства, які вже мали місце на момент проведення перевірки, та встановлені строки усунення цих порушень, оскільки метою видання приписів є саме усунення таких виявлених порушень.
До припису можуть включатися виключно вимоги, направлені на усунення конкретних порушень, виявлених у ході перевірки. Жодні інші вимоги до припису включатися не можуть. Порушення, які виявлені перевіркою, повинні бути доведені, підтверджуватись документально і належним чином зафіксовані у акті перевірки, фактично існувати станом на момент складання акту, як джерела доказової інформації, а матеріали перевірки повинні підтверджувати, що порушення вимог законодавства вчинені саме тим суб`єктом господарювання, який перевірявся.
Заходи в приписі керівнику суб`єкта господарювання повинні бути спрямовані на забезпечення ним належних умов своєї діяльності відповідно до вимог нормативно-правових актів і документів, сформульовані конкретно з посиланням на відповідну норму права, порушення якої допущено за висновками контролюючого органу, і в стислій формі.
Спосіб усунення порушень, визначений у приписі, повинен узгоджуватись з нормами законодавства, а терміни його виконання має визначатись у кожному конкретному випадку виходячи з реальних можливостей суб`єкта господарювання, умов його діяльності, кількості, виду і характеру виявлених за наслідками перевірки порушень, надавати достатній строк, упродовж якого можливе його реальне виконання.
За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23.12.2020 року у справі №815/132/17, пункти припису не можуть носити загальний характер та дублювати норми законодавства.
Надаючи оцінку правомірності оскаржуваних позивачем пунктів припису від 24.12.2021 року №513/2.2-7/21, суд встановив та зазначає наступне.
Так, Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу пунктом 1 припису від 24.12.2021 №513/2.2-7/211 зобов`язано позивача виконувати вимоги дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів в повному обсязі, терміном виконання 25.12.2021 року.
Зазначене порушення встановлено протоколами вимірювань вмісту забруднюючих речовин організованих викидах стаціонарних джерел № 19-21-2 від 15.12.2021 та № 19/1-21-2 від 16.12.21, відповідно яких є перевищення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, і тим самим не виконуюються умови дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
В обґрунтування зазначених вище вимог відповідач посилався на статтю 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
Закон України «Про охорону атмосферного повітря» спрямований на збереження та відновлення природного стану атмосферного повітря, створення сприятливих умов для життєдіяльності, забезпечення екологічної безпеки та запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище; визначає правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря.
Стаття 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» встановлює обов`язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря.
Так, підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря;своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок.
Відповідно до абзаца 2 статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря видаються за умови: неперевищення протягом строку їх дії встановлених нормативів екологічної безпеки; неперевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел; дотримання вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин. У разі зміни параметрів джерел викидів, їх кількості, кількісного та якісного складу забруднюючих речовин, заходів із зниження їх кількості до зазначених дозволів вносяться зміни.
Враховуючи виявлені при проведенні перевірки порушення позивачем вимог статті 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», умови дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, суд погоджується з даним пунктом припису, щодо необхідності Акціонерному товариству «Криворізька теплоцентраль» привести викиди забруднюючих речовин стаціонарних джерел до умов дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, у спосіб не заборонений законом.
При цьому, позивачем не було спростовано наявність встановленого при перевірці порушення вимог Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та умов дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
Щодо посилання позивача на не вказання відповідачем які саме дії потрібно здійснювати, щоб вимоги дозволів були виконані в повному обсязі суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 3 статті 5 Господаського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.
Отже товариство може обрати будь-який, не заборонений законом, спосіб виконання припису, яким, але не виключно, може бути ремонт джерел викидів чи обладнання їх фільтрами з метою зменшення обсягів викидів, припинення експлуатації джерел викидів, зменше обсягу їх експлуатації.
Таким чином, суд приходить до висновку, що пункт 1 припису Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) № 513/2.2-7/21 від 24.12.2021 року є правомірним та не підлягає скасуванню.
Пунктом 7 оскаржуваного припису позивачу приписано на території східного експлуатаційного району місця тимчасового зберігання відходів обладнати у відповідності до вимог чинного законодавства, посилаючись на статтю 17 Закону України «Про відходи».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про відходи», відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.
Зберігання відходів - тимчасове розміщення відходів у спеціально відведених місцях чи об`єктах (до їх утилізації чи видалення).
В свою чергу, оброблення (перероблення) відходів - здійснення будь-яких технологічних операцій, пов`язаних із зміною фізичних, хімічних чи біологічних властивостей відходів, з метою підготовки їх до екологічно безпечного зберігання, перевезення, утилізації чи видалення.
Стаття 17 Закону України «Про відходи» встановлює обов`язки суб`єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами, а саме : а) запобігати утворенню та зменшувати обсяги утворення відходів; б) забезпечувати приймання та утилізацію використаних пакувальних матеріалів і тари, в яких знаходилася продукція цих підприємств, установ та організацій - суб`єктів господарської діяльності, або укладати угоди з відповідними організаціями на їх збирання та утилізацію; в) визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров`я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища; г) на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку; д) забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки; е) брати участь у будівництві об`єктів поводження з відходами; є) здійснювати організаційні, науково-технічні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, а також забезпечувати за власний рахунок екологічно обгрунтоване видалення тих відходів, що не підлягають утилізації; не допускати змішування відходів, якщо це не передбачено існуючою технологією та ускладнює поводження з відходами або не доведено, що така дія відповідає вимогам підвищення екологічної безпеки; з) не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах; и) здійснювати контроль за станом місць чи об`єктів розміщення власних відходів; своєчасно в установленому порядку сплачувати екологічний податок, що справляється за розміщення відходів; ї) надавати місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, уповноваженим органам виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища інформацію про відходи та пов`язану з ними діяльність, у тому числі про випадки несанкціонованого попадання відходів у навколишнє природне середовище та вжиті щодо цього заходи; й) призначати відповідальних осіб у сфері поводження з відходами; к) забезпечувати розробку в установленому порядку та виконання планів організації роботи у сфері поводження з відходами; л) відшкодовувати шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу, здоров`ю та майну громадян, підприємствам, установам та організаціям внаслідок порушення встановлених правил поводження з відходами, відповідно до законодавства України; м) забезпечувати професійну підготовку, підвищення кваліфікації та проведення атестації фахівців у сфері поводження з відходами; н) мати ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами і/або дозвіл на транскордонне перевезення небезпечних відходів; о) мати погоджений із уповноваженими органами виконавчої влади план дій на випадок виникнення надзвичайної ситуації, пов`язаної з поводженням з небезпечними відходами; п) передбачати при укладанні угод на поставку в Україну товарної продукції утилізацію чи вивезення з України використаних пакувальних матеріалів і тари; р) здійснювати планування нового будівництва або реконструкції об`єкта поводження з відходами з дотриманням вимог законодавства про містобудування; с) мати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, якщо їхня діяльність призводить до утворення відходів, для яких Пзув перевищує 1000; т) виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством, щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами. Суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами, діяльність яких призводить виключно до утворення відходів, для яких Пзув від 50 до 1000, зобов`язані щороку подавати декларацію про відходи за формою та у порядку, встановленими Кабінетом Міністрів України. Суб`єкти господарювання, які в установленому порядку визначені виконавцями послуг на вивезення побутових відходів на певній території, здійснюють їх роздільне збирання. Суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів на певній території, на якій знаходиться об`єкт утворення відходів.
Судом встановлено, що вході перевірки відповідачем виявлено порушення вимог законодавства в частині поводження з відходами, а саме на проммайданчиках № 4, № 5 та служби ремонтів встановлено факт змішування відходів різного морфологічного стану, твердих побутових відходів, картонної тари, промашенного ганчір`я; на територіального експлуатаційного району допускається зберігання відходів (макулатури, склобою, відходів теплоізоляційних матеріалів, відпрацьованих шин) у несанкціонованих місцях, а місця тимчасового зберігання відходів не обладнано у відповідності до вимог чинного законодавства.
В свою чергу, позивачем не було спротовано наявність встановленого відповідачем порушення вимог Закону України «Про відходи».
Оскільки пункт «з» статті 17 Закону України «Про відходи» зобов`язує суб`єктів господарської діяльності не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах, а Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу було встановлено зберігання відходів у несанкціонованих місцях, що є порушенням норм закону «Про відходи», суд приходить до висновку про правомірність пунку 7 припису від 24.12.2021 №513/2.2-7/21.
Щодо вимоги позивача, скасувати пункт 9 припису від 24.12.2021 №513/2.2-7/21, яким позивача зобов`язано на території профмайданчиків №2, №2 та №6 усунути порушення правил експлуатації водогосподарських споруд та пристроїв, суд зазначає наступне.
В ході перевірки відповідачем встановлено порушення статті 44 Водного кодексу України , п. 1.1 припису № 4 / 698/4/3 27.01.2020 року, а саме на території проммайденчиків № 2, № 3, та № 6 порушуються правила експлуатації водогосподарських споруд та пристоїв, а саме: протікання вентиля із бака для консервації, зливова каналізація засмічена та скидання конденсату на рел`єф місцевості. Приписом приписано на території проммайданчиків № 2, № 3 та № 6 усунути порушення правил експлуатації водогосподарських пристроїв.
Відповідно до статті 44 Водного Кодексу України встановлено, що водокористувачі зобов`язані: 1) економно використовувати водні ресурси, дбати про їх відтворення і поліпшення якості вод; 2) використовувати воду (водні об`єкти) відповідно до цілей та умов їх надання; 3) дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; 4) використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї; 5) не допускати порушення прав, наданих іншим водокористувачам, а також заподіяння шкоди господарським об`єктам та об`єктам навколишнього природного середовища; 6) утримувати в належному стані зони санітарної охорони джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, прибережні захисні смуги, смуги відведення, берегові смуги водних шляхів, очисні та інші водогосподарські споруди та технічні пристрої; 7) здійснювати засобами вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими, облік забору та використання вод, контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами; 8) здійснювати погоджені у встановленому порядку технологічні, лісомеліоративні, агротехнічні, гідротехнічні, санітарні та інші заходи щодо охорони вод від вичерпання, поліпшення їх стану, а також припинення скидання забруднених стічних вод; 9) здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу; 10) безперешкодно допускати на свої об`єкти державних інспекторів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а також громадських інспекторів з охорони довкілля, які здійснюють перевірку додержання вимог водного законодавства, і надавати їм безоплатно необхідну інформацію; 11) своєчасно сплачувати збори за спеціальне водокористування та інші збори відповідно до законодавства; 12) своєчасно інформувати центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування про виникнення аварійних забруднень; 13) здійснювати невідкладні роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварій, які можуть спричинити погіршення якості води, та надавати необхідні технічні засоби для ліквідації аварій на об`єктах інших водокористувачів у порядку, встановленому законодавством; 14) виконувати інші обов`язки щодо використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів згідно з законодавством.
Отже на водокористувачів покладено обов`язок, зокрема утримувати в належному стані зони санітарної охорони джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, прибережні захисні смуги, смуги відведення, берегові смуги водних шляхів, очисні та інші водогосподарські споруди та технічні пристрої, що в свою чергу не було зроблено позивачем, а саме вентиль із бака для консервації не в належному стані та протікає та засмічена зливова каналізація, що призводить до скидання конденсату на рел`єф місцевості.
Оскільки АТ «Криворізька теплоцентраль» не додержано вимог законодавства у сфері охорони навколищнього природнього законодавства, суд вважає правомірним пункт 9 припису від 24.12.2021 року №513/2.2-7/21.
Судом не приймаються посилання позивача на те, що оскаржувані пункти припису є не конкретними, оскільки позивач не позбавлений можливості звернутися до відповідача за роз`ясненням тих чи інших пунктів припису, які йому є не зрозумілими.
До того ж, суд звертає увагу на те, що позивачем АТ «Криворізька теплоцентраль» жодних зауважень, щодо встановлених порушень законодавства у сфері охорони навколищнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природніх ресурсів, зазначено в ході перевірки і при підписанні акту не було.
Щодо пункту 8 спірного припису, яким відповідач зобов`язує водопостачання та водовідведення на підприємстві здійснювати відповідно вимог чинного законодавства та пункту 11, яким відповідач зобов`язує вжити достатні заходи з охорони земель, суд зазначає наступне.
Як було наведено судом раніше, припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Таким чином, включення до змісту припису вимог, які не спрямовані на усунення конкретних виявлених порушень законодавства, а носять загальний характер суперечить суті та меті припису як розпорядчого документу, що складається за результатами заходу державного нагляду.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.06.2019 року у справі №816/581/16.
При цьому пункти 8 та 11 спірного припису не включають вимоги, направлені на усунення виявлених у ході перевірки порушень, а носять загальний характер. Отже зазначені пункти припису від 24.12.2021 року № 513/2.2/7/21 є протиправними та підлягають скасуванню.
Щодо припису від 14.01.2022 за № 2/7/22, згідно якого відповідач зобов`язав АТ «Криворізька теплоцентраль» надати інформацію щодо кількості годин роботи джерела викидів в наднормовативному режимі (окремо від кожного джерела ): за період з 15.12.2021 року по 04.01.2022 включно від ДУ № 1 котел КВГМ-100ст.№2-7(ДВ № 8); за період з 16.12.2021 року по 05.01.2022 включно від ДУ № 1 котел паровий Ф.Мітчел ст. № 1-1 (ДВ №1), то суд зазначає, що надання інформації жодним чином не може бути способом усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю).
Отже, внесення припису у такий спосіб, а саме шляхом надання інформації, протирічить цілям припису та не спрямоване на усунення конкретних виявлених порушень законодавства.
За наведених обставин, припис від 14.01.2022 за № 2/7/22 є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Також, ухвалюючи дане судове рішення суд також враховує статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновок №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (пункт 41) щодо якості судових рішень.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (пункт 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини справи та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, суд прийшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Згідно з положеннями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Відповідно до частини 1 статі 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оскільки позивачем під час розгляду справи частково доведено порушення відповідачем положень чинного законодавства під час прийняття спірних приписів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову в розмірі 4962,00 грн. (2481 грн*2).
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягнення сума судового збору у розмірі 3473,40 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 139, 193, 241-246, 255, 257-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправними та скасувати пункти 8 та 11 припису Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) № 513/2.2-7/21 від 24.12.2021 року.
Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) № 2/7/22 від 14.01.2022 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 473,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська