Справа № 420/13517/22
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

І. Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 , діючи в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( надані позивачка), звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (надалі - відповідач, ГУ ДМС України в Одеській області), у якому з урахування нової редакції від 12.10.2022 року просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо відмови з оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , яка викладена в листі Балтського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №К-3/6/5125-22/5125/3-22 від 17.02.2022 року.

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-XII.

ІІ. Позиція позивача та заперечення відповідача

На обґрунтування вказаних позовних вимог позивачка зазначає, що вона разом з неповнолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням ним 14-річного віку на початку 2022 року звернуись до Балтського районного сектору ГУ Державної міграційної служби із заявою про отримання паспорту- книжечки у зв`язку зі своїми релігійними переконаннями. На свою заяву було отримано відмову від 17.02.2022 р. у видачі паспорту-книжечки, яка аргументована відсутністю правових підстав для видачі паспорту громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки. Позивачка вважає, дану відмову Балтського районного сектору ГУ Державної міграційної служби протиправною, що підтверджується постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у зразковій справі Пз/9901/2/18, висновки якої підлягають застосуванню при вирішенні дано справи.

24.10.2022 відповідачем надано відзив на позов, яким заперечує проти задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що у лютому 2022 року до Балтського сектору звернулись ОСОБА_2 та його законний представник ОСОБА_1 із заявою про оформлення і видачу паспорта громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру (ЄДЦР) і без присвоєння унікального номера запису в ЄДДР (УНЗР). Відповідно до чинного законодавства, по досягненню 14 -річного віку оформлюється паспорт громадянина України, який містить безконтактний електронний носій. Відповідач вважає, що жодних виключень за релігійними переконаннями громадян стосовно форми та порядку видачі паспорту ані Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», ані Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим 26.06.1992 року постановою Верховної Ради України № 2503-ХІІ не містять. Відтак, Балтським сектором в межах строку визначеного Законом України "Про звернення громадян" надано позивачам письмову відповідь на їх заяву з відповідним про роз`ясненням щодо отримання паспорта громадянина України, зазначивши про відсутність законних підстав для оформлення та видачі паспорта громадянина України відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ. При цьому, відповідач відмічає, що відповідно до пункту 13 Розділу 2 Положення № 2503-ХІІ для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження, дві фотокартки розміром 35x45 мм; у необхідних випадках - документ підтверджують громадянство України. Вказаний перелік документів необхідний як для видачі громадянина України у формі книжечки так і для видачі паспорта громадянина України у формі картки. Оцінюючи вимоги позивачів про покладення на відповідачів обов`язку щодо видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ відповідач вказує, оскільки позивачами не надано всіх необхідних документів, відповідно такий обов`язок у даному випадку відсутній. Відповідач також вважає, що дана справа не підлягає під ознаки типової справи, оскільки стосовно першої ознаки зразкової справи саме позивач фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки відповідно Положення про паспорт громадянина України, затвердженим 26.06.1992 року постановою Верховної Ради України № 2503-ХІІ. Проте, позивачі не звертались із відповідною заявою та за відсутністю необхідних документів можна дійти висновку про відсутність факту відмови у видачі паспорту у формі книжечки. Крім того, ні Балтським сектором, а ні ГУ ДМС України в Одеській області не приймалось рішення про відмову у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки. Стосовно третьої ознаки зразкової справи, а саме предмет спору вимога щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженим 26.06.1992 року постановою Верховної Ради України № 2503-ХІІ, то відповідач вказує, під час надання відповіді Балтським сектором не було зазначено, що відмова ОСОБА_2 у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки пов`язана саме з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 30.09.2022 року позовну заяву залишено без руху

Ухвалою суду від 17.10.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. ( ст. 258 КАС України).

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. ( частина 6 ст. 120 КАС України).

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці судове рішення складено та підписано у перший після її закінчення робочий день.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Позивачка є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8).

У лютому 2022 року до Балтського сектору звернулись ОСОБА_2 та його законний представник ОСОБА_1 із заявою про оформлення і видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки без використання засобів Єдиного державного демографічного реєстру у зв`язку зі своїми релігійними переконаннями.

17.02.2022 року Балтський сектор ГУ ДМС України в Одеській області листом за вих. № К-3/6/5125-22/5125/3-22 повідомило ОСОБА_2 , що відповідно до Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на паспорт громадянина України ( ч. 1 ст. 12 цього Закону). Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. ( ч. 4 ст. 21 цього Закону). Разом з тим, частиною четвертою статті 13 Закону особам гарантується право на відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті громадянина України. Таке право реалізується шляхом подання заяви відповідному уповноваженому суб`єкту про внесення або відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук особи до безконтактного електронного носія. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересиланні, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадяни України» (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 № 745) зазначено, що паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Відповідно до пункту 3 цієї постанови була передбачена можливість оформлення паспорта громадянина України з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки лише до завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів Державної міграційної служби матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою, прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 р. припиняється. На день звернення із заявою, до ГУДМС України в Одеській області всі територіальні підрозділи забезпечені матеріально-технічними ресурсами необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено постановою № 302. Додатково інформуємо, що згідно доручення першого заступника Голови ДМС України від 15.06.2017 № Д/92/2-17 з 16.06.2017 р. у територіальних підрозділах ДМС України прийом заяв на оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року припинено. Разом з тим, сама по собі «Заява щодо оформлення паспорта громадянина України старого зразка у вигляді книжечки та ведення обліку без використання ЄДЦР», подані до ГУ ДМС в Одеській області у довільній формі - не є підставою для видачі паспорту будь- якого зразку (у тому числі і у вигляді книжечки). Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону, кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України, тому ОСОБА_2 не можете відмовитись від виконання обов`язку отримання паспорту посилаючись на релігійні переконання. Враховуючи викладене, у Балтському секторі ГУДМС в Одеській області відсутні правові підстави для видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки.

Вважаючи дану відмову відповідача у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ протиправною, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Згідно з статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження й забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Положення Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції гарантується.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За змістом частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України, зокрема, визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; громадянство, правосуб`єктність громадян, засади регулювання демографічних та міграційних процесів.

Згідно з частиною другою статті 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи визначає Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 № 5492-VI (далі - Закон № 5492-VI), зокрема,

- суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи. ( частина перша ст. 1 цього Закону);

- єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина. ( абзац перший частини першої статі 4 цього Закону)

- єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування. ( абзац третій частини першої статі 4 цього Закону)

- документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, у т.ч. паспорт громадянина України. ( п.п. " а " пункту 1 частини 1 ст. 13 цього Закону);

- паспорт громадянина України містять безконтактний електронний носій ( ч. 3 ст. 13 цього Закону);

- оформлення, видача, обмін документів, їх пересилання, вилучення, повернення державі та знищення відбуваються в порядку, встановленому законодавством, якщо інше не передбачено цим Законом. ( частина перша статі 16 цього Закону);

- уповноважений суб`єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа виключно у разі, якщо:

1) за видачею документа звернувся заявник, який не досяг шістнадцятирічного віку, або представник особи, який не має документально підтверджених повноважень на отримання документа;

2) заявник вже отримав документ такого типу, який є дійсним на день звернення (крім випадків, зазначених у частині сьомій цієї статті);

3) заявник не подав усіх визначених законодавством документів, необхідних для оформлення і видачі документа;

4) дані, отримані з бази даних розпорядника Реєстру, не підтверджують інформацію, надану заявником.

У рішенні про відмову у видачі документа, яке доводиться до відома заявника у порядку і строки, встановлені законодавством, мають зазначатися підстави для відмови. Особа має право звернутися до уповноваженого суб`єкта з повторною заявою у разі зміни або усунення обставин, через які їй було відмовлено у видачі документа. Рішення про відмову у видачі документа може бути оскаржено особою в адміністративному порядку або до суду. ( частина сьома ст. 16 цього Закону);

- паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України ( частина перша статті 21 цього Закону);

- кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. ( частина друга статті 21 цього Закону);

- паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. ( частина четверта статті 21 цього Закону)

- до паспорта громадянина України вноситься така інформація, зокрема, унікальний номер запису в Реєстрі; відцифрований образ обличчя особи; відцифрований підпис особи; податковий номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків) або повідомлення про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган). У разі наявності повідомлення про відмову від реєстраційного номера облікової картки платника податків проставляється слово "відмова" ( пункти 7, 13-15 частини сьомої ст. 21 цього Закону).

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ затверджено Положення про паспорт громадянина України ( надалі - Положення №2503-ХІІ), якою передбачено, зокрема,

- паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. ( пункт перший цього Положення);

- паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. ( пункт другий цього Положення);

- бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. ( пункт третій цього Положення);

- видача та обмін паспорта провадиться у місячний термін за місцем постійного проживання громадянина. ( пункт 12 цього Положення);

- для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35 х 45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України. ( пункт 13 цього Положення).

Відповідно до частини другої статті 15 та абзацу другого частини другої статті 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України" від 25.03.2015 р. № 302 ( далі - постанова КМ України № 302), якою установлено

- затвердити: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; - затверджено зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4 ( абзаци другий -третій пункту 1 цієї Постанови);

- затвердити Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, що додається. ( абзац четвертий пункту 1 в редакції Постанови КМ № 745 від 26.10.2016);

- запровадити із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру:

З 1 січня 2016 р. оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-XII ( пункт 2 в редакції Постанови КМ № 745 від 26.10.2016)

- установити, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 р. припиняється ( абзац третій пункту 3 цієї Постанови);

- державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. ( абзац 6 пункту 3 в редакції постанови КМ № 398 від 03.04.2019).

Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою КМ України № 302, в редакції постанови КМ України 26.10.2016 р. № 745, передбачено, зокрема

- оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто. ( п.п. 1. пункт 7 цього Порядку);

- до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вноситься така інформація, зокрема, як: біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи. Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразку містить відцифровані персональні данні особи. ( пункт 131 цього Порядку).

VI. Оцінка суду

Із вище перелічених конституційних норм, слідує, що, встановлюючи ті чи інші правила поведінки, держава має в першу чергу дбати про потреби людей, утримуючись за можливості від встановлення таких правил, які негативно сприйматимуться тими чи іншими групами суспільства. Встановлення таких правил може бути виправдане тільки наявністю переважаючих суспільних інтересів, які не можуть бути задоволені в інший спосіб, але і в цьому разі має бути дотриманий принцип пропорційності.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачка, звертаючись в інтересах неповнолітньої дитини до Балтського сектору Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області із заявою про видачу паспорта у формі книжечки, відмовився від отримання паспорту з безконтактним електронним носієм, у зв`язку з релігійними переконаннями.

За позицією Балтського сектору ГУ ДМС України в Одеській області, викладеною у листі від 17.02.2022 р. за вих. № К-3/6/5125-22/5125/3-22, відповідач вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. При цьому, посилаючись на п. 3 постанова КМ України № 302 вказує, що до завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки; прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01 листопада 2016 року припиняється.

Відтак, спірність питання у даній справі полягає у правомірності відмови Балтського сектору ГУ ДМС України в Одеській області, викладеної у вказаному листі, щодо оформлення паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно саме до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Вирішуючи спірність вказаного питання, суд враховує наступне.

Як зазначалось вище, отримання паспорта громадянина України у формі книжечки передбачено Постановою № 2503-ХІІ, пунктом 3 якої передбачено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про зупинення дії постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 № 185" від 12.06.2013 № 415 відновлено дію Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України" від 04.06.1994 № 353, якою затверджено зразок бланка паспорта громадянина України (у вигляді паспортної книжечки).

З огляду на вказане та враховуючи, що на час виникнення спірних правовідносин вказане Положення про паспорт громадянина України не втратив чинності та пунктом 3 вказаного Положення визначено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України 1994 року, суд вважає дану відмову відповідача протиправною.

При цьому, суд зауважує, що постанова КМ України № 302 не може бути застосована до вказаних спірних правовідносин, оскільки звернення до територіального підрозділу ДМС із заявою-анкетою відповідно до згаданого Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою № 302, слугуватиме підставою для оформлення їй паспорта громадянина України у формі безконтактної картки з імплантованим у неї носієм інформації, а також означатиме, що зазначені в цій заяві відомості, відповідно до названого вище Порядку, підлягатимуть внесенню до Єдиного державного демографічного реєстру, з чим, власне, і не погоджуються позивачка та її неповнолітній син.

Крім того, за таких обставин, суд критично оцінює твердження відповідача, що ним не приймалося рішення про відмову у видачі паспорта громадянина України в формі книжечки, а заява позивача була розглянута як звернення у межах строку визначеного Законом України «Про звернення громадян» та позивачу надано письмову відповідь з відповідними роз`ясненнями щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України, оскільки по суті відповідь відповідача на заяву позивачки є відмовою у видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки зразка 1994 року. Крім того, жодних посилань на ЗУ «Про звернення громадян» вказана відповідь не містить.

Суд зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень має відповідати принципу законності (стаття 19 Конституції України), який вимагає, щоб суб`єкт владних повноважень мав дозвіл на вчинення певних дій та в наступному діяв виключно в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України.

Як зазначила позивачка у позовній заяві, звертаючись в інтересах неповнолітньої дитини до Балтського сектору із заявою про видачу паспорта у формі книжечки, він відмовився від отримання паспорту з безконтактним електронним носієм, у зв`язку з релігійними переконаннями.

Відтак, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вказує, що питання щодо права особи на отримання паспорта України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ, у зв`язку з ненаданням нею згоди на обробку персональних даних було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі, за результатами розгляду якої 19.09.2018 була винесена постанова у справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18).

У вказаній справі Верховний Суд зробив висновок, що норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення № 2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було "встановлене законом") не було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції.

Згідно з п.21 частини першої статті 2 КАС України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

Відповідно до частини десятої статті 290 КАС України у рішенні суду, ухваленому за результатами розгляду зразкової справи, Верховний Суд додатково зазначає:

1) ознаки типових справ;

2) обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права та порядок застосування таких норм;

3) обставини, які можуть впливати на інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі.

Так у постанові Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18) визначені наступні ознаки цієї типової справи:

а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ;

б) відповідач - територіальні органи ДМС України;

в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Так, суб`єктивний склад та заявлені у даній справі позовні вимоги відповідають визначеним Верховним Судом ознакам типової справи.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача з приводу того, що дана справа не підпадає під ознаки типової, оскільки позивач не звертався з відповідною заявою з додатками до відповідача, у відповіді на заяву позивача не було зазначено, що відмова позивачці у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки пов`язана з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних.

Так, предмет даної адміністративної справи, як і предмет зразкової пов`язаний з вимогами щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки. Той факт, що позивач бажає отримати паспорт саме у паперовій формі, а не у формі безконтактного електронного носія сам по собі свідчить про те, що позивач не бажає надавати свою згоду на обробку персональних даних. Тому той факт, що відповідь відповідача, не містила в собі такої підстави як ненадання позивачем згоди на обробку персональних даних, не свідчить про те, що предмети спору у цій та зразковій адміністративних справах є різними.

Вказані обставини спростовують доводи відповідача, що наведені вище судом, а справа № 420/7315/22 є типовою (зразкова справа № 806/3265/17).

У постанові від 19.09.2018 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

З урахуванням викладеного, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт № 2503-ХІІ є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Підсумовуючи викладене та вважаючи, що відповідь Балтського сектору ГУ ДМС України в Одеській області, викладена у листі від 17.02.2022 року за вих. № К-3/6/5125-22/5125/3-22 є фактично рішенням про відмову у видачі ОСОБА_2 паспорту громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, а наведена у ньому позиція щодо відсутності правових підстав для видачі неповнолітньому ОСОБА_2 , у зв`язку з досягненням 14-річного віку, паспорта громадянина України у вигляді книжечки у відповідності до Положення N 2503-ХП, є хибною, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині визнання протиправними дії ГУ ДМС України в Одеській області щодо відмови з оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка викладена в листі Балтського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №К-3/6/5125-22/5125/3-22 від 17.02.2022 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивачки зобов`язати ГУ ДМС України в Одеській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина України у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-XII, суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, частиною 7 статі 16 Закону №5492-VI передбачено виключний перелік підстав, за наявності яких уповноважений суб`єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа, зокрема, у разі, якщо заявник не подав усіх визначених законодавством документів, необхідних для оформлення і видачі документа ( пункт 3 частини 7 цієї статі).

Суд наголошує, що реалізація волевиявлення особи на отримання паспорта, незалежно від його форми, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви-анкети до компетентного органу разом із об`єктивно необхідними для цього документами, зокрема, для паспорта зразка 1994 року - двома фотокартками і свідоцтвом про народження.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суд від 21 листопада 2018 року у справі №821/1974/17, від 26 червня 2019 року у справі №0840/3992/18, від 19 липня 2019 року у справі №2340/2876/18, від 25 липня 2019 року у справі №807/85/18, від 07 серпня 2019 року у справі №520/11053/18, від 29 листопада 2019 року у справі № 260/1414/18.

Частиною 4 ст.245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному п.4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд вважає, що з урахуванням встановлених обставин щодо наявності у позивача права на отримання паспорту громадянина України у вигляді паспортної книжечки (на паперових носіях) у відповідача не має права діяти на власний розсуд, а саме оформлювати або не оформлювати паспорт у вигляді паспортної книжечки.

Проте вказаний обов`язок відповідач повинен виконати при наявності відповідних документів, надання яких встановлено законодавством.

Відповідно до наказу МВС України від 06.06.2019 року № 456 «Про затвердження Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України» для оформлення паспорту особа, яка досягла 16-річного ріку, або її законний представник подає:

1) заяву;

2) рішення суду;

3) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави;

4) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували(в) у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України). У разі відсутності таких документів або в разі, якщо батьки (чи один із батьків) такої особи на момент її народження були (був) іноземцями(ем) або особами(ою) без громадянства, або в разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України;

5) дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см;

6) довідку про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання особи;

7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);

8) посвідчення про взяття на облік бездомної особи, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Заявник, який звертається за оформленням паспорта вперше після досягнення 18-річного віку, додатково подає (за наявності) документ, виданий відповідним органом, установою, організацією, який містить фотозображення особи, на ім`я якої оформлюється паспорт.

За відсутності таких документів стосовно цієї особи проводиться процедура встановлення особи, визначена в розділі VIII цього Тимчасового порядку. У такому випадку заявник подає письмове звернення у довільній формі, у якому зазначаються адреси місць проживання, навчання, роботи, перебування в установах виконання покарань та інша інформація, відомості про батьків або інших родичів, які залучатимуться до проведення процедури встановлення цієї особи.

Таким чином, обов`язковою умовою для оформлення та видачі паспорту громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки (на паперових носіях) позивачу є подання нею заяви разом з необхідними документами.

При цьому, з урахуванням доказів, які містяться в матеріалах справи позивачка не довела, що нею виконані всі умови та подані всі документи, які необхідні для видачі паспорту громадянина України у формі книжечки, а тому підстав для зобов`язання відповідача видати на підставі поданої нею заяви від 29.04.2022 паспорту громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки не має.

Разом з тим, оскільки відмова позивача у видачі паспорта зразка 1994 року позивачці обґрунтована саме відсутністю правових підстав для оформлення паспорта та відсутністю рішення суду, яке набрало законної сили, що судом визнано неправомірним, а не недотриманням позивачкою вимог щодо заяви та інших документів, які подаються до відповідача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивачки з урахуванням висновків суду, що наведені у даному рішенні.

VII. Висновок суду

Частиною 1 ст. 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

VIII. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст.139 КАС України)

Як встановлено судом, при зверненні до суду з даним позовом позивачкою сплачено судовий збір в сумі 992,40 грн., що підтверджується платіжним документом, який міститься в матеріалах цієї справи.( а.с. 11).

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині вимог зобов`язального характеру, які є похідними від вимог щодо визнання протиправними дії відповідача, які судом задоволені, тому сплачений позивачем судовий збір в сумі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 74-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (місце знаходження: 65045, м. Одеса, вул. Преображенська, 44, ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо відмови з оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , яка викладена в листі Балтського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №К-3/6/5125-22/5125/3-22 від 17.02.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області повторно, з урахуванням висновків суду, що наведені у даному рішенні, розглянути заяву ОСОБА_2 про оформлення та видачу паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України № 2503-ХІІ від 26.06.1992.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (місце знаходження: 65045, м. Одеса, вул. Преображенська, 44, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ) судовий збір у розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 коп) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна