Справа № 160/17110/22
Суддя: Парненко Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Парненко В.С.,
28.10.2022 Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі відповідач), в якій позивач просить:
Частиною 2 ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч.1 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
22.11.2022 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій вказано, що податковим органом протиправно перенаправлялися наявні у ПрАТ «ДТРЗ» на СЕА ПДВ кошти в рахунок погашення податкового боргу, в т.ч. по податковим повідомленням-рішенням, які в подальшому були оскаржені. Позивачем зроблено правовий аналіз щодо правового регулювання погашення податкового боргу з ПДВ за рахунок коштів у СЕА цього податку: у разі коли платник податку на додану вартість не сплатив самостійно узгоджену суму податкового зобов`язання в установлений п. 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України строк і не сплачує податковий борг, який внаслідок цього виник, контролюючий орган вправі здійснити за платника податку заходи щодо погашення податкового боргу за рахунок коштів на рахунку цього платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість за рішенням суду. В Акті перевірки податковий орган не зазначив жодної інформації, що перенаправлення коштів в погашення протиправно винесених податкових повідомлень-рішень замість погашення поточних зобов`язань, зокрема, по деклараціям, відбулося на підставі рішення суду.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
На підставі пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України інспектором Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків проведено камеральну перевірку Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» з питання своєчасності сплати до бюджету узгоджених сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість за грудень 2019 року, березень 2020 року.
За наслідками проведеної перевірки складено акт від 07.09.2022 за №223/32-00-04-04-02-06-00659101, у висновку якого зазначено про порушення ПРАТ «ДТРЗ»:
- п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, відповідно до якого встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість за грудень 2019 року у сумі 8 954 208,6 грн, із затримкою на 54, 88, 90, 112 календарних днів, тобто із затримкою більше 30 календарних днів, в т.ч. із затримкою більше 90 календарних днів у сумі 227 559,60 грн;
- п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, відповідно до якого встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість за березень 2020 року у сумі 2 726 649,0 грн, із затримкою на 21 календарних днів, тобто із затримкою до 30 календарних днів.
22.09.2022 представником ПРАТ «ДТРЗ» подані заперечення на акт перевірки, зареєстровані в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків за вх. №3853/6.
Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755- VІ (далі - ПК України).
Відповідно до п.п.14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Податкова декларація - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору (п. 46.1 ст. 46 ПК України).
Платник задекларував податкове зобов`язання у декларації з ПДВ, яка подана платником до 20 числа звітного місяця.
Виконанням податкового обов`язку є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України). Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо.
Згідно п. 57.1 статті 57 Кодексу платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених Кодексом.
Суб`єкт податкового правопорушення є платником податку на додану вартість відповідно пункту 180.1 статті 180 Кодексу.
Платником податків визнається зокрема юридична особа (резиденти і нерезиденти України) та її відокремлені підрозділи, яка має, одержує (передають) об`єкти оподаткування або провадить діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з Кодексом або податковими законами, і на яку покладено обов`язок зі сплати податків і зборів згідно з Кодексом (стаття 15 ПК України).
Відповідно до п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний, зокрема: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Кодексом та законами з питань митної справи; подавати контролюючим органам інформацію, відомості про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв`язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг) та напрями їх використання (щодо умовних податкових пільг - пільг, що надаються за умови використання коштів, вивільнених у суб`єкта господарювання внаслідок надання пільги, у визначеному державою порядку).
Статтею 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Кодексом, законами з питань митної справи.
Статтею 200 ПК України визначено, що сума податку, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні цієї суми, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Згідно пункту 202.1 статті 202 ПК України звітним (податковим) періодом є календарний місяць з урахуванням особливостей визначених цим пунктом. Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (пункт 203.1 статті 203 ПК України).
Зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації сума податкового зобов`язання підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (пункт 203.2 статті 203 ПК України).
В акті перевірки від 07.09.2022 за №223/32-00-04-04-02-06-00659101 зазначено, що під час камеральної перевірки встановлено несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість внаслідок порушення:
Заперечення до актів камеральних перевірок на податкові повідомлення-рішення ПрАТ «ДТРЗ» до контролюючого органу не подавались.
В акті перевірки зазначено, що ПрАТ «ДТРЗ» позовну заяву до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень подано у лютому 2020 року.
Таким чином, сплата податкових зобов`язань по декларації з ПДВ за грудень 2019 року згідно надходження коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ відповідно платіжних доручень №11209282 від 27.01.2020 на суму 12 778 451 грн, №12353791 від 29.01.2020 на суму 909 427 грн в порядку черговості була зарахована в погашення боргу по вищевказаним податковим повідомленням-рішенням.
Таким чином, станом на 30.01.2020 року недоплата з податку на додану вартість по декларації з ПДВ за грудень 2019 року склала 8 954 208,6 гривень.
Недоплата з податку на додану вартість по декларації з ПДВ за березень 2020 року склала 2 726 649,0 гривень.
Аналізуючи акт перевірки від 07.09.2022 за №223/32-00-04-04-02-06-00659101, судом встановлено, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, зводяться виключно до того, що ПрАТ «ДТРЗ» несвоєчасно сплатило борг по узгодженим податковим зобов`язанням, що призвело до нарахування штрафних санкцій.
При цьому, в акті перевірки контролюючий орган не спростовує той факт, що ПрАТ «ДТРЗ» сплачувалися необхідні податкові зобов`язання з ПДВ у визначеному періоді.
Так, відповідно до поданих до суду банківських виписок 15.01.2020 з метою поповнення електронного рахунку ПДВ та, відповідно, погашення поточних зобов`язань з ПДВ, ПрАТ «ДТРЗ» поповнило рахунок на суму 1 030 000,00 грн. Окрім цього, 29.01.2020 ПрАТ «ДТРЗ» здійснило аналогічні дії, направлені на поповнення електронного рахунку ПДВ на суму 8 068 000,00 грн. з призначенням платежу: «сплата ПДВ за грудень 2019р.».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 у справі №160/1277/20 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» до Офісу великих платників податків ДПС в особі Дніпропетровського управління ОВПП ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено частково:

- скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС № від 21.11.2019 року в частині нарахування Приватному акціонерному товариству «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» штрафних санкцій у сумі 95 (дев`яносто п`ять) грн. 40 коп.;

- скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС № від 21.11.2019 року в частині нарахування Приватному акціонерному товариству «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» штрафних санкцій у сумі 548443 (п`ятсот сорок вісім тисяч чотириста сорок три) грн. 26 коп.;

- в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Станом на день прийняття рішення у цій справі, питання правомірності прийняття рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 у справі №160/1277/20 вирішується в Третьому апеляційному адміністративному суді.

Отже, станом на день формування висновків в акті перевірки від 07.09.2022 за №223/32-00-04-04-02-06-00659101, податкові повідомлення-рішення № від 21.11.2019 та № від 21.11.2019 не були узгоджені, оскільки позовна заява у справі №160/1277/20 була подана 31.01.2020, про що було відомо відповідачу, як учаснику судового процесу.

Також, судом встановлено, що позивачем 19.02.2021 було оскаржено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду податкове повідомлення-рішення № від 22.11.2019.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 у справі №160/2551/21 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.11.2019 року задоволено:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 22.11.2019.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 у справі №160/2551/21 апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків задоволено частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року в адміністративній справі №160/2551/21 скасовано в частині стягнення судового збору, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.11.2019 року в частині нарахованих Приватному акціонерному товариству «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» штрафних санкцій у розмірі 77 167,97 грн. та прийнято в цій частині нову постанову.

Відмовлено в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № від 22.11.2019 року в частині нарахованих Приватному акціонерному товариству «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» штрафних санкцій у розмірі 77 167,97 грн.

При цьому суд звертає увагу, що за податковим повідомленням-рішенням від 22.11.2019 № застосовано до позивача штраф у загальному розмірі 4313600,53 грн, а відмовлено у скасуванні за постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 лише в частині 77 167,97 грн.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, станом на день формування висновків в акті перевірки від 07.09.2022 за №223/32-00-04-04-02-06-00659101, податкове повідомлення-рішення № від 22.11.2019 було частково скасовано в судовому порядку, про що було відомо відповідачу, як учаснику судового процесу у справі №160/2551/21.

В поданих до суду запереченнях на відповідь на відзив від 28.11.2022 відповідач додатково підтверджує, що сплачені відповідно до платіжних доручень №11209282 від 27.01.2020, №12353791 від 29.01.2020 суми в порядку черговості були зараховані в погашення боргу по податковим повідомленням рішенням № вiд 21.11.2019 року, № вiд 21.11.2019 та № вiд 22.11.2019.

Відповідно до пункту 87.1 статі 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4 1 статті 43 цього Кодексу; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Аналіз зазначеної норми дає підстави зробити висновок щодо правового регулювання погашення податкового боргу з ПДВ за рахунок коштів у СЕА цього податку: у разі коли платник податку на додану вартість не сплатив самостійно узгоджену суму податкового зобов`язання в установлений п. 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України строк і не сплачує податковий борг, який внаслідок цього виник, контролюючий орган вправі здійснити за платника податку заходи щодо погашення податкового боргу за рахунок коштів на рахунку цього платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість за рішенням суду.

Із змісту наведеної законодавчої норми випливає, що Податковим кодексом України встановлено особливий порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з платника податків у рахунок погашення податкового боргу. Органами стягнення за такими рішеннями, які здійснюють процедуру їх примусового виконання, є контролюючі органи в розумінні Податкового кодексу України.

В акті перевірки податковий орган не зазначив жодної інформації, що перенаправлення коштів в погашення протиправно винесених податкових повідомлень-рішень замість погашення поточних зобов`язань, зокрема, по деклараціям, відбулося на підставі рішення суду. Відповідного рішення суду не надано.

Норми п. 87.9. ст. 87 та п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу України мають окремий предмет регулювання: норми п. 87.9. ст. 87 встановлюють черговість погашення податкового боргу незалежно від способу (добровільного чи примусового) та джерела погашення податкового боргу, тоді як норма п. 95.3. ст. 95 регулює відносини щодо стягнення (примусового погашення) податкового боргу за рахунок коштів на банківських рахунках та на рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 30.07.2019 у справі № 440/4082/18, від 10.09.2019 у справі № 1840/3549/18 та від 25.02.2020 у справі №1340/5767/18.

Таким чином, дії податкового органу, які відображені у перенаправлені коштів на погашення зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями без отримання відповідного рішення суду, а не в рахунок поточних зобов`язань є протиправними та такими, що не відповідають вимогам податкового законодавства.

Суд звертає увагу, що перевіряючими зроблені висновки про несвоєчасну сплату боргу по узгодженим податковим зобов`язанням, через перерахування податковим органом сплачених позивачем в СЕА сум податку в рахунок погашення боргу по податковим повідомленням рішенням № вiд 21.11.2019 року, № вiд 21.11.2019 та № вiд 22.11.2019.

При цьому, в період проведення перевірки та прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень податкові повідомлення-рішення № від 21.11.2019 та № від 21.11.2019 не були узгоджені.

Відповідач у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив вказує, що податкові повідомлення рішення № вiд 21.11.2019 року, № вiд 21.11.2019 та № вiд 22.11.2019 не були оскаржені протягом 10 днів, встановленого законодавством для сплати визначеного у них грошового зобов`язання, а тому відповідач мав право перераховувати сплачені в СЕА суми коштів в рахунок погашення податкового боргу за вказаними податковими повідомленнями-рішення.

Однак, при проведенні перевірки та станом на день формування висновків в акті перевірки від 07.09.2022 за №223/32-00-04-04-02-06-00659101, відповідач був обізнаний стосовно неузгодженості податкових повідомлень-рішень та їх оскарження в судовому порядку, однак не прийняв до уваги вказаний факт, що призвело до передчасних висновків стосовно суми, яка, на думку податкового органу, мала бути перерахована в рахунок сплати за зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями.

Таким чином, за наслідками розгляду справи встановлено неправомірність проведених перевіряючими розрахунків в акті перевірки від 07.09.2022 за №223/32-00-04-04-02-06-00659101, як з огляду на відсутність підстав для перерахування сплачених сум коштів відповідно до платіжних доручень №11209282 від 27.01.2020, №12353791 від 29.01.2020 суми в порядку черговості в погашення боргу по податковим повідомленням рішенням № вiд 21.11.2019 року, № вiд 21.11.2019 та № вiд 22.11.2019, так і через передчасність проведеного розрахунку, у зв`язку з неузгодженістю податкових повідомлень-рішень № від 21.11.2019 та № від 21.11.2019 як на момент проведення перевірки, так і на момент прийняття оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення-рішення.

Як наслідок, прийняте податкове повідомлення-рішення від 06.10.2022 № на суму 1 163 024,96 грн підлягає скасуванню, як протиправне.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства України, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 13956,30 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №338 від 21.10.2022.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 13956,30 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 11, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (вул. Академіка Белелюбського, буд.7, м.Дніпро, 49038, ) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (пр. Олександра Поля, 57, м. Дніпро, 49600, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.10.2022 № задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 06.10.2022 № на суму 1 163 024,96 грн.

В порядку розподілу судових витрат стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 13956,30 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С.Парненко