Справа № 303/5060/21
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 303/5060/21 пров. № СК-А/857/21385/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.

з участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 вересня 2021 року у справі № 303/5060/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області в особі інспектора 1 батальйону 2 роти 2 взводу лейтенанта поліції Шевкуна Володимира Валентиновича про скасування постанови,-

суддя (судді) в суді першої інстанції Куцкір Ю.Ю.

справу розглянуто за правилами спрощеного провадження,

місце ухвалення рішення м. Мукачево,

дата складання повного тексту рішення: 10.09.2021,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області в особі інспектора 1 батальйону 2 роти 2 взводу лейтенанта поліції Шевкуна В.В., в якому просив скасувати постанову серії ЕГА №317115 від 14 червня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, провадження в справі закрити та визнати дії лейтенанта поліції Шевкуна В.В. протиправними.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 вересня 2021 року позов задоволено частково. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №317115 від 14.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що будь-яких доказів, в тому числі фото- чи відеозапису з місця події, на спростування зазначених у позовній заяві позивачем обставин, стороною відповідача суду не представлено та клопотань про витребування таких не заявлено, а тому суд вважає пояснення позивача правдивими та такими, що не суперечать матеріалам справи.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу. Вважає, що таке постановлене з порушенням норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не досліджено належним чином наявність вчиненого позивачем правопорушення, яке мало місце, а всупереч цьому прийняв пояснення позивача як доказ, який має більш вагоме значення, що є неприпустимим в розумінні добросовісного та розсудливого розгляду справи. Зазначає, що якщо відповідач не надав відеозапису самого факту правопорушення, це не означає, що позивач має уникнути адміністративної відповідальності, враховуючи принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Оскільки позивачем не оскаржується в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, то предметом розгляду в суді апеляційної інстанції є законність і обґрунтованість судового рішення в частині задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як слідує із постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА№317115 від 14.06.2021 року, 14.06.2021року ОСОБА_1 перебував в приміщенні будівлі без вдягнутих засобів індивідуального захисту, а саме распіратору, захисної маски, у тому числі виготовлених власноруч, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.44-3 КУпАП.

Вищезазначеною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що не відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) визнається дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з частиною 2 статті 44-3 КУпАП перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2020 № 1645-ІІІ передбачено, що карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

За змістом статті 29 цього Закону карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

На виконання вимог Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» Кабінетом Міністрів України 09.12.2020 прийнято постанову № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (даді Постанова №1236), пунктом 1 якої, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, у період з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2021 р. на території України установлено карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Згідно із пп.1 п.3 Постанови № 1236 з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно;

Відповідно до статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення чи винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються, за винятком випадків спрощеного провадження, у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події та складу адміністративного правопорушення, а також вини особи у його вчиненні, підтвердженої доказами.

Як підтверджується матеріалами справи, інспектором 1 батальйону 2 роти 2 взводу лейтенантом поліції Шевкуном В.В. було виявлено порушення позивачем ч.2 ст.44-3 КУпАП, а саме перебування в приміщенні будівлі без вдягнутих засобів індивідуального захисту.

З огляду на викладене, відповідач виявив порушення ч.2 ст.44-3 КУпАП, на яке належним чином відреагував, результатом чого стало винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо висновку суду першої інстанції про недоведеність відповідачем вчинення позивачем адміністративного порушення з огляду на ненадання відповідачем фото- чи відеозапису з місця події, суд вважає такий помилковим, оскільки позивачем не заперечується факт його перебування в приміщенні магазину без вдягнутих засобів індивідуального захисту.

Щодо доводів позивача, що йому не було запропоновано належної медичної маски, яка б могла захистити його від вірусу, суд зазначає, що позивач не був позбавлений можливості отримати таку маску заздалегідь чи виготовити самостійно.

При цьому, суд вважає, що такі пояснення позивача спрямовані на уникнення несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про доведеність відповідачем факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП, що свідчить про помилковість висновку суду першої інстанції про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу оскаржуваною постановою.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи і рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 вересня 2021 року у справі № 303/5060/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області в особі інспектора 1 батальйону 2 роти 2 взводу лейтенанта поліції Шевкуна Володимира Валентиновича про скасування постанови відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 26.12.2022.