Справа № 127/29281/22
Суддя: Шаміна Ю. А.
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/250/22
УХВАЛА

23 грудня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора батальйону №1 роти №2 взводу №2 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Черниш Є.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до інспектора батальйону №1 роти №2 взводу №2 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Черниш Є.І. про скасування постанови серії ЕГА №120688 від 21.12.2020 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу та просив поновити строк для звернення до суду з адміністративним позовом.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона не відповідає вимогам ст.160, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому є підстави для залишення її без руху для усунення недоліків.

Так, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб), їх місцезнаходження (для юридичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), тощо.

Наразі подана позовна заява вищезазначеній вимозі не відповідає, оскільки позивачем при зазначено адреси місцезнаходження відповідача по справі.

Також, згідно вимог ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Отже законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року (справа №543/775/17).

У справах щодо накладення адміністративного стягнення розмір судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлюється Законом України «Про державний бюджет» на відповідний календарний рік та станом на 01 січня 2022 року складає 2481 грн.

Таким чином, судовий збір за подання позову про оскарження постанов про адміністративне правопорушення становить 496,20 грн (2481 грн ? 0,2).

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, подав заяву у якій просив відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити його від сплати у зв`язку з лікуванням, крім того, вказав, що він є учасником бойових на підтвердження чого додав до позову копію відповідного посвідчення.

Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

За статтями 1, 2 цього Закону визначено, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, і включається до складу судових витрат. Платниками цього платежу є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачені пільги щодо сплати судового збору.

Зокрема, відповідно до пункту 13 частини першої зазначеної норми від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про сплату судовий збір» в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, Законом України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають такий статус, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом стало винесення інспектором батальйону №1 роти №2 взводу №2 Управління патрульної поліції у Вінницькій області капралом поліції Черниш Є.І. постанови серія ЕГА №120688 від 21.12.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП у виді штрафу в розмірі 170,00 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист саме як учасника бойових дій, тому за подання даної позовної заяви позивачу належить сплатити судовий збір.

Окрім того, позивачем ОСОБА_1 до заяви, в якій він просить відстрочити, розстрочити сплату судового збору, або зменшити судовий збір або звільнити його від сплати судового збору, додано виписку №3414 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 07.03.2022 та довідку ОК-5 видану Пенсійним фондом України за період з 2000 року по 2021 рік.

Згідно ч. 2 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ)особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом вказаної вище норми відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору чи зменшення його розміру є правом суду, а не його обов`язком. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у постанові від 17.05.2018 у справі №904/9117/17.

Отже, звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 133 КАС України та статтею 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.07.2019 року, справа №821/1896/15-а.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 9 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Разом з тим, надані позивачем копії документів, не є достатнім доказом на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законом розмірі, оскільки позивачем не надано суду інших достатніх доказів, які б свідчили про реальний розмір його доходів, зокрема, відомостей про доходи із органу Державної фіскальної служби, доказів про наявність (відсутність) рухомого і нерухомого майна, рахунків у банківських установах та наявність (відсутність) коштів на таких рахунках, тощо.

Слід зазначити, що звільнення від сплати судового збору вирішується судом окремо у кожній справі на підставі наданих заявником доказів на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому, слід звернути увагу позивача, що за практикою ЄСПЛ вимога про сплату зборів судам у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Case of Kreuz v. Poland), заява №28249/95, п. 60).

Відмова у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників судового процесу.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Європейський суд з прав людини зазначив, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

З огляду на викладене, враховуючи те, що позивач не надав усіх достатніх доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законом розмірі, його заяви про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягають, а тому він має сплатити судовий збір за подання позовної заяви в розмірі, визначеному ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» відповідно до якого за подання до адміністративного суду позовної заяви фізичною особою підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2022 становить 496,20 грн.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору наступні: отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101; код ЄДРПОУ отримувача: 37979858; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0002856.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України, суддя встановивши, що позовну заяву додано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, згідно п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В той же час, ч. 3 ст. 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Водночас, ч. 2 ст. 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як слідує з матеріалів справи, постановою інспектора батальйону №1 роти №2 взводу №2 Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Черниш Є.І. серії ЕГА №120688 від 21.12.2020 ОСОБА_1 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Звернувшись до суду 16.12.2022 (вхідний штамп канцелярії суду) з вищезазначеною позовною заявою позивачем пропущено десятиденний строк, встановлений статтею 289 КУпАП та статтею 286 КАС України для оскарження постанов по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Разом з позовною заявою позивачем заявлено клопотання про поновлення строку для звернення до суду з цим адміністративним позовом, яке мотивовано реалізацією його процесуального права на повторне звернення до суду після повернення позовної заяви з аналогічним предметом позову. Також, у самій позовній заяві містяться обґрунтування вимог тими обставинами, що позивач не був обізнаний з фактом складання відносно нього оскаржуваної постанови, під час її винесення присутнім не був та дізнався про притягнення його до адміністративної відповідальності лише 08 листопада 2021 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, в межах якого державним виконавцем 05 липня 2022 року винесено постанову про накладення арешту на його грошові кошти.

Судом приймаються до уваги як поважність пропуску строку вказані позивачем у клопотанні доводи щодо апеляційного оскарження ухвали суду по справі №127/11095/22.

Разом з тим, такі доводи клопотання не обґрунтовують пропуск строку на звернення до адміністративного суду з даним позовом в десятиденний строк з моменту винесення оскаржуваної постанови та ознайомлення з нею, адже згідно матеріалів заяви позивач уже звертався до суду з аналогічним предметом позову, що необґрунтовує поважність причин пропуску строку до моменту первинного звернення.

Будь-яких інших доводів поважності причин та доказів щодо цього матеріали справи не містять.

Як зазначено вище, статтею 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій, та підтверджені належними доказами.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху та запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали усунути зазначені недоліки в оформленні позовної заяви, у тому числі звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку.

Керуючись ст. 122, 123, 160, 169, 256, 293 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора батальйону №1 роти №2 взводу №2 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Черниш Є.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без руху.

Запропонувати позивачу у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду, в тому числі звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог суду у встановлений строк позовна заява буде повернута позивачу на підставі пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна