Справа № 607/16624/22
Суддя: Марциновська І. В.
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

23.12.2022 Справа №607/16624/22 Провадження № 2-а/607/482/2022

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Максим`юк Я.Е.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Ващука Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

18.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.11.2022 інспектором відділення поліції Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області винесена постанова серії БАД № 646170, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1, 5, ст. 121 ч. 1, ст. 125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Позивач вважає, що вказана постанова є неправомірною, оскільки відповідачем не були дотримані положення законодавства України щодо оформлення постанови про адміністративне правопорушення, не пред`явлено належних доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, не досліджено та не надано для ознайомлення докази, які б підтверджували факт вчинення позивачем зазначених вище порушень, внаслідок чого оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

При цьому позивач також зазначає, що зупинившись на вимогу патрульного поліцейського на узбіччі, заглушив двигун автомобіля, увімкнув аварійний сигнал, відстібнув пасок безпеки та вийшов з транспортного засобу. Зауважив, що ближнє світло фар та денні ходові вогні транспортного засобу були увімкнені під час руху транспортного засобу.

За таких підстав позивач просить скасувати постанову серії БАД № 646170 від 05.11.2022, якою ОСОБА_1 пригнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення.

23.11.2022 позовна заява залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення її недоліків. 01.12.2022 позивач на виконання вимог даної ухвали усунув недоліки позовної заяви.

01.12.2022 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 09.12.2022, визначено відповідачу строк для подання відзиву.

09.12.2022 за клопотанням представника відповідача судове засідання відкладено на 23.12.2022. При цьому у клопотанні відповідач зазначив про необхідність відкладення судового розгляду справи у зв`язку з неможливістю подати відзив у строк, визначений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Разом з тим клопотання про продовження процесуального строку для подання відзиву відповідач не подавав. Так само таке питання не порушувалось відповідачем у клопотанні про відкладення судового засідання.

У судовому засіданні 23.12.2022 позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ващук Я.С. позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просили позов задовольнити. Позивач пояснив, що під час руху транспортним засобом був пристебнутим ременем безпеки. Не заперечував, що після зупинки транспортного засобу, не увімкнув аварійний сигнал автомобіля. Однак вважає, що не міг бути притягнутий до відповідальності за таке правопорушення, оскільки у працівника поліції були відсутні підстави для зупинки керованого позивачем автомобіля. Указав, що будь-які технічні несправності світлових приладів у його автомобілі на момент зупинки працівниками поліції транспортного засобу були відсутні.

Також представник позивача зазначив, що у разі скасування оскаржуваної постанови просить закрити провадження у даній адміністративній справі.

У судове засідання уповноважений представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяв чи клопотань на день розгляду справи від відповідача не надходило.

Вказане згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд установив, що 05.11.2022 поліцейським СРПП відділення поліції № 3 (смт Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Вороною О.І. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 646170. Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 5 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 510 грн. У постанові зазначено, що 05.11.2022 о 14 год. 00 хв. на вул. Центральній в смт Гримайлів Чортківського району Тернопільської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Daewoo» моделі «Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , без пристебнутого паска безпеки з технічною несправністю зовнішніх світлових приладів. Після зупинки автомобіля працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 не увімкнув аварійної світлової сигналізації та здійснив зупинку, стоянку у невстановленому для цього місці. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 (в), 9.9 (б), 15.9 (ґ), 31.4.3 (г) Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, п. 2.3 (в) Правил дорожнього руху передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно з п. 9.9 (б) Правил дорожнього руху аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Відповідно до п. 15.9 (ґ) Правил дорожнього руху зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно з п. 31.4.3 (г) Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей зовнішніх світлових приладів, зокрема, якщо на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, полягає у керуванні водієм транспортним засобом, що має несправності, зокрема, системи зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, полягає у порушенні правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, полягає, зокрема, у порушенні правил зупинки, стоянки.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, полягає, зокрема, у порушенні правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У силу вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частини 1-3 ст. 90 КАС України визначають, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим для спростування доводів, викладених у позовній заяві, і на підтвердження правомірності постанови серії БАД № 646170 від 05.11.2022 відповідач не надав належних та допустимих доказів, визначених законом, у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подавав.

Указані обставини позбавляють суд можливості встановити, чи дійсно були вчинені інкриміновані ОСОБА_1 адміністративні правопорушення та чи наявний у діях ОСОБА_1 склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 5 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП.

При цьому суд звертає увагу, що патрульними поліцейськими невірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме те, що після зупинки автомобіля ОСОБА_1 не увімкнув аварійної світлової сигналізації. Так, диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність не за будь-яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а саме за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку і лише тоді таке порушення набуває ознак протиправності і суспільної шкідливості. Даною нормою права не передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу. При цьому зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.09.2019 у справі № 537/2822/19.

У силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що сама по собі постанова від 05.11.2022 без інших належних та допустимих доказів не підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 5 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП.

Відтак постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 646170 від 05.11.2022 є такою, що винесена з порушенням ст. 280 КУпАП, а тому підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не доведено, що в діях позивача наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 5 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, при зверненні до суду з цим позовом ОСОБА_1 не заявляв вимогу щодо закриття відносно нього провадження у справі про адміністративні правопорушення. Разом з тим про таку необхідність ОСОБА_1 зазначив у судовому засіданні. Відтак, приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 286 КАС України, та з метою ефективного захисту прав позивача суд дійшов переконання про існування підстав для закриття відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 5 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягає задоволенню.

Також відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 496,20 грн, що підтверджується квитанцією № 9287-4689-1611-5386 від 14.11.2022. Відтак сума сплаченого судового збору підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 9, 121, 122, 245, 280 КУпАП, ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 268, 269, 271-272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 646170 від 05.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1, 5 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 5 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Ващук Ярослав Іванович, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Валова, буд. 11, м. Тернопіль; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108720.

CуддяІ. В. Марциновська