Справа № 280/1573/22
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року Справа № 280/1573/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мінаєвої К.В.,

за участю секретаря судового засідання Войтенко Д.В. (тимчасово виконує обов`язки за дорученням судді),

представника позивача Марчевського Д.І.,

представника відповідача Лактіонової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «КРАФТ»

до Запорізької митниці

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ КРАФТ (далі позивач) з позовом до Запорізької митниці (відокремлений підрозділ Держмитслужби України) (далі відповідач), у якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA112080/2021/000082/2 від 21 грудня 2021 року, прийняте відповідачем за результатами перевірки митної декларації №UA112080/2021/015126 від 20.12.2021. Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що не погоджується з оскаржуваним рішенням відповідача, оскільки сума платіжного документу від 25.10.2021 №210 та сума перерахована за товар, зазначений у специфікації № 1 від 15.10.2021, повністю співпадають. Також вказує, що додаткових витрат (в тому числі сплати неустойки), пов`язаних з обігом залізничних вагонів, які повинні бути включені до митної вартості імпортованих товарів Позивач не здійснював. Наголошує, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 02.02.2022 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін. Ухвалою суду від 07.07.2022 розгляд адміністративної справи №280/1573/22 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23.08.2022. Ухвалою суду від 23.08.2022 відкладено підготовче засідання у справі №280/1573/22 на 27.09.2022. В судовому засіданні 27.09.2022 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 25.10.2022. Ухвалою від 25.10.2022 зупинено провадження у справі до 21.11.2022. Ухвалою від 21.11.2022 поновлено провадження в адміністративній справі №280/1573/22, відкладено судове засідання у справі на 15.12.2022.

Від відповідача надійшов відзив на позов. В обґрунтування незгоди вказує, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості митницею здійснено всі митні формальності відповідно до Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів № 631, норм ст.ст. 52 - 59 Митного кодексу України. Зазначає, що в поданих позивачем до митного оформлення документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару виявлено розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи. Однак, декларантом не надано додаткових документів, що в свою чергу не дає можливість визначити митну вартість. Враховуючи, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, підстави для оформлення товару за визначеною ним митною вартістю були відсутні, що зумовило прийняття Митницею оскаржуваних рішень. У відзиві просить суд відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив від 03.04.2021, в якій позивач вказує, що контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу.

Від Запорізької митниці надійшли заперечення на відповідь на відзив. Відповідач наголошує на тому, що надані банківські платіжні документи не містять реквізитів, необхідних для ідентифікації ввезеного товару. А позивач надав до суду зазначену специфікацію з іншими відомостями (інша ціна, інша сума продукції), перекручує фактичні обставини справи. Зазначення неповної чи неналежної інформації про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів, викликає обґрунтовані сумніви у правильності визначення митної вартості та впливає на правильність визначення митної вартості. Позивачем не надано документів, які б підтверджували не понесення додаткових витрат, пов`язаних з доставкою товару. Вважає позов безпідставним.

06.07.2022 та 14.09.2022 від ТОВ «ТД «КРАФТ» додатково надійшли пояснення на обґрунтування обставин відмови декларанта надати додаткові документи, щодо розбіжностей у вартості товару, яка зазначена у платіжним документі та специфікації №l, щодо відсутності посилання на специфікацію у платіжному документі.

Відповідачем 20.10.2022 року подано додаткові пояснення та заперечення на додаткові пояснення позивача, в яких підтримує свої заперечення проти позову. Наголошує, що митницею обґрунтовано встановлено зауваження в документах, наданих до митного оформлення згідно з чинним законодавством, оскільки в документах містилась неповна та суперечлива інформація. Надані до суду документи, в т.ч. акт звірки взаємних розрахунків від 18.01.2022 № 414, лист від 18.01.2022 № 0211701 про повернення переплати, банківська виписка від 14.02.2022 не є належними та допустимими доказами у справі відповідно до ст.ст. 73, 74 КАС України. Подані до суду документи не були подані при митному оформленні та не могли бути враховані митницею для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

На підставі наданих сторонами письмових доказів судом встановлено такі обставини.

01.06.2021 ТОВ ТД Крафт - Покупець укладено з ПАТ Новолипецький металургійний комбінат - Продавець контракт на поставку металопродукції №150/804-21-207274 від 01.06.2021, відповідно до умов якого Продавець при наявності оплати зобов`язується відвантажити, а Покупець оплатити та прийняти металопродукцію у відповідності з щомісячно узгоджуваними сторонами Специфікаціями (замовленнями на постачання продукції), які є невід`ємною частиною Контракту.

Відповідно до п. 2.1. Контракту: ціна продукції визначається щомісячно узгоджуваними Сторонами Специфікаціями, які є невід`ємною частиною даного Контракту. Відповідно до п. 2.3. Контракту: «Розрахунок за продукцію здійснюється Покупцем платіжними дорученнями в порядку попередньої оплати продукції, яка підлягає відвантаженню.

Відповідно до п. 3.3. Контракту: «Продукція відвантажується залізничним транспортом вантажною швидкістю поставки DAP (станція погранпереходу Російської Федерації), СРТ (станція призначення) або автотранспортом Покупця на умовах поставки FCA (Липецьк) у відповідності до Інкотермс-2010, що визначається щомісячно узгоджуваними Сторонами Специфікаціями.

Сторонами на виконання умов Контракту була складена та узгоджена Специфікація № 1 від 15 жовтня 2021 року до Контракту на поставку металопродукції №150/804-21-207274 від 01.06.2021 р. Зазначеною специфікацією були визначені умови постачання (DАР Соловей - згідно правил Інкотермс), кількість, вартість, номенклатуру товарів, строки постачання та порядок оплати.

Судом встановлено, що оскільки загальна вага Товару відповідно до Специфікації №1 від 15.10.2021 склала 180 тон, постачання здійснювалося залізничним транспортом з оформлення окремих інвойсів та інших товаросупровідних документів на кожний залізничний вагон, тобто на кожну по вагонну частину (партію) вантажу за Специфікацією №1. Митне оформлення всіх товарів за Специфікацією №1 від 15.10.2021 здійснювалось за різними митними деклараціями відповідно до товаросупровідних документів по кожному вагону окремо.

У грудні 2021 року позивачем заявлено до митного оформлення отриманий від ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» за вказаним вище контрактом товар та подано до митного поста «Запоріжжя», який підпорядковано Запорізькій митниці, яка, в свою чергу, є відокремленим підрозділом Держмитслужби України митну декларацію № UA 112080/2021/0151 26 від 20.12.2021 р.

Митна вартість заявлених до митного оформлення товарів визначена Позивачем за ціною господарської операції, вчиненою у відповідності до положень Контракту № 150/804-21-207274 від 01.06.2021 р. та накладної № , інвойсів №992371 та №992371 до специфікації № 1 від 15 жовтня 2021 року до Контракту на поставку металопродукції № 150/804-21-207274 від 01 .06.2021 р., та становить 3646206,02 RUB (1345267 грн. 71 коп.).

На підтвердження обґрунтованості заявленої позивачем митної вартості товарів, зазначеної у митній декларації UA 112080/2021/015126 від 20.12.2021 р. ТОВ «ТД «КРАФТ» надано митному органу наступні документи:

1. Зовнішньоекономічний договір (контракт) № 150/804-21-207274 від 01.06.202l;

2. Специфікація № l від 15.10.2021;

3. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 01.06.2021;

4. Рахунок-фактура (інвойс) №992371 від 08.12.2021;

5. Рахунок-фактура (інвойс) №992372 від 08.12.2021 ;

6. Банківський платіжний документ, що стосується товару №210 від 25.10.2021;

7. Товарна накладна №1121 135583 від 09.12.2021;

8. Залізнична накладна (ЦІМ/УМ ВС) №З 1833876 від 09.12.2021;

9. Сертифікат якості № 197971 від 07.12.2021;

10. Сертифікат якості № 197969 від 07.12.2021 ;

11. Договір про надання послуг митного брокера №20/19 від 18.12.2019;

12. Переписка про ціни;

13. Фото від 20.12.2021;

14. Копія митної декларації країни відправлення № 10131010/081221/3017286 від 08.12.2021.

При перевірці правильності визначення митної вартості товарів, за результатом аналізу надісланих до митного оформлення документів посадовою особою митниці відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України, з урахуванням ч.ч. 2,3 ст. 53 МК України, брокеру надіслано електронне повідомлення та запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

3) інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно норм ч. 6 ст. 53 МК України брокеру було запропоновано за власним бажанням подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Брокером 21.12.2021 засобами електронного зв`язку було надіслано до митниці повідомлення, де зазначено: «Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України інші документи протягом 10 календарних днів надаватись не будуть», проставлено ПІБ, підпис брокера, дату.

Позивачу було відмовлено митному оформленні товару та видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 112080/2021/000462.

21.12.2021 р. підрозділом Запорізької митниці- митним постом «Запоріжжя» було прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA l 12080/2021/000082/2, згідно з графою 30 якого митним органом було визначено митну вартість товару:

І. «Плоский прокат з вуглецевої сталі, завширшки 600 мм або більше, холоднокатний у рулонах, без подальшого оброблення, завтовшки 0,4 мм, 045 мм: Сталь холоднокатна тонколистова у рулонах 0,8 пс, ГОСТ 16523-97: 0,45х1000 мм, 24,510 т, плавка №2124165, 2124165, 2124168 Хім. аналіз: С - 0, 08-0, 09%, Si - 0,031- 0,06%, Мn - 0,38-0,39%, S - 0,017-0,022%, Р - 0,013-0,021%, Аl- 0,04-0,041%, Ті - 0, 0001%. Сu - 0,05%. Сталь холоднокатна тонколистова у рулонах 08 пс, ГОСТ 165 23-97: 0,45х1000мм 24,190 т. плавка №2124171, 2124173 Хім. аналіз: С - 0, 07-0, 08%, Si 0, 014- 0,027%, Мn - 0,35-0,4%, S - 0,022%, Р - 0,011-0,019%, АІ- 0,038-0,039%, Сu- 0,04-0,06%. Виробник - АТ «Новолипецький металургійний комбінат» (ПАТ «НЛМК»)» за ціною в сумі 5037854,29 RUB (при первинно заявленій декларантом митній вартості в розмірі 3646206,02 RUB).

У графі 33 вказаного рішення було зазначено наступні причини коригування митної вартості імпортованого товару: «У відповідності до ст.337 МК України при проведенні перевірки документів, які подані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне:

1. В гр.70 банківського платіжного документа від 25.10.2021 №210 відсутнє посилання на Специфікацію № 1 від 15.10.2021, яка є невід`ємною частиною контракту від 01.06.2021 № 150/804-21-207274. Сума платіжного документу складає 13475656,80 руб., натомість сума специфікації № 1 від 15.10.2021 складає 13476736,80 руб. Окрім того, даний платіжний документ не містить відміток банківської установи щодо підтвердження факту оплати даної суми на рахунок виробника. Враховуючи вищезазначене, наданий банківський платіжний документ від 25.10.2021 №210 не може розглядатись як такий, що підтверджує заявлений рівень митної вартості товарів.

2. Відповідно до п. l.2 Договору № 1 від 01.06.2021 до контракту від 01.06.2021 № 150/804- 21-207274 зазначено, що «В разі перевищення строку обороту Вагонів (п.1.1.2) Покупець сплачує Продавцю неустойку, розмір якої станом на 2020 рік складає ...», проте в гр.23 Сплата провізних платежів ЦІМ/УМВС від 04.12.2021 №31813113 зазначено оплата здійснена ПАО НЛМК та грузополучатель, що не дає змоги зрозуміти, ким здійснювалась оплата за перевезення. Договірні відносини між зазначеними підприємствами митному органу не відомі.

Оформлення вищезазначеного товару брокером було здійснено та випущено у вільний обіг за ЕМД від 21 .12.2021 № UA112080/2021/015216 з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2021/015126 від 20.12.2021. Випуск товарів у вільний обіг було здійснено шляхом надання гарантій відповідно розділу Х МК України.

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості №UA112080/2021/015126 від 20.12.2021, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст.53 Митного кодексу України).

За правилами ч.6 ст.53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Частиною 1 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст.54 Митного кодексу України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За положеннями ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування (ч.2 ст.55 Митного кодексу України).

За визначенням, наведеним у ч.1 ст.256 Митного кодексу України, відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.12 ст. 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому витребовувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 01.04.2021 у справі №260/695/19.

Суд зазначає, що відповідно до встановлених обставин справи підставою для витребування митним органом додаткових документів стало встановлення в ході перевірки таких розбіжностей.

Так, митницею в повідомленні брокеру зазначено «Відповідно до п. l.2 Договору № 1 від 01.06.2021 до контракту від 01.06.2021 № 150/804- 21-207274 зазначено, що «В разі перевищення строку обороту Вагонів (п.1.1.2) Покупець сплачує Продавцю неустойку, розмір якої станом на 2020 рік складає ...», проте в гр.23 Сплата провізних платежів ЦІМ/УМВС від 04.12.2021 №31813113 зазначено оплата здійснена ПАО НЛМК та грузополучатель, що не дає змоги зрозуміти, ким здійснювалась оплата за перевезення. Договірні відносини між зазначеними підприємствами митному органу не відомі.»

Судом встановлено, що при укладанні Контракту на поставку металопродукції № 150/804-21-207274 від 01.06.2021 сторонами було підписано Додаток № l до Контракту № 150/804-21-207274 від 01.06.2021 «Спеціальні умови відвантаження продукції залізничним транспортом». Додатком врегульовано порядок обігу залізничних вагонів при виконанні Контракту № 150/804-21-207274. Пунктом 1.2 передбачені санкції за порушення строку обігу вагонів. Оскільки, позивач при здійсненні операцій імпорту не порушував строк обігу вагонів, не отримував від продавця розрахунки за порушення строк обігу вагонів, та не оплачував неустойку за таке порушення, додаткових витрат (в тому числі сплати неустойки), пов`язаних з обігом залізничних вагонів, які повинні бути включені до митної вартості імпортованих товарів Позивач не здійснював.

Як вказує позивач, постачання товару, щодо якого здійснювалось митне оформлення, відбувалось за умовами поставки DAP Соловей, однак в наданій до матеріалів справи Специфікації № 1 від 15.10.2021 року вказані умови СРТ Соловей. З наданого же до відзиву скриншоту специфікації вбачається інший зміст з вказанням умов DAP Соловей.

Відповідно до умов поставки DAP (Delivered at Place) продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли він надав покупцю товар, випущений у митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, що прибув до зазначеного пункту призначення. Умови постачання DAP покладають на продавця зобов`язання нести усі витрати та ризики, пов`язані з транспортуванням товару до пункту призначення, включаючи будь-які збори для експорту із країни відправлення.

За такими умовами поставки товару ПАТ Новолипецький металургійний комбінат (скорочена назва російською мовою - ПАО НЛМК) здійснено оплату за перевезення від станції Новолипецьк до станції Соловей (територія РФ), а за транспортування ділянкою від станції Тополі до станції Запоріжжя - Грузове (територія України) оплачена вантажоотримувачем, тобто покупцем - ТОВ ТД КРАФТ.

З урахуванням викладеного, посилання митного органу на невизначеність оплати за перевезення є необґрунтованим таким, що спростовується матеріалами справи.

Крім того, митницею в повідомленні брокеру, серед іншого було зазначено, що гр.70 банківського платіжного документа від 25.10.2021 №210 відсутнє посилання на Специфікацію № 1 від 15.10.2021, яка є невід`ємною частиною контракту від 01.06.2021 № 150/804-21-207274. Сума платіжного документу складає 13475656,80 руб., натомість сума специфікації № 1 від 15.10.2021 складає 13476736,80 руб. Окрім того, даний платіжний документ не містить відміток банківської установи щодо підтвердження факту оплати даної суми на рахунок виробника.

Фактично відповідач посилається на те, що у наданому платіжному дорученні, що додано до митного оформлення, відсутнє посилання (у призначенні платежу) на специфікацію, а отже надані банківські платіжні документи не містять реквізитів, необхідних для ідентифікації ввезеного товару. Крім того, сума за банківським платіжним документом не відповідає сумі за специфікацією.

Також, платіжний документ не містить відміток банківської установи щодо підтвердження факту оплати даної суми на рахунок виробника. При цьому відповідач посилається на п. 3.2 Глави 3 Положення про виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого постановою Правління національного банку України 28 липня 2008 року №216, відповідно до якої відповідальний виконавець банку має проставити на всіх примірниках платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах дати надходження і виконання цього документа, засвідчити їх своїм підписом та відбитком штампа банку. Банк має право не проставляти дату надходження платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах, якщо вона збігається з датою його виконання.

Судом досліджено наданий митному органу платіжний документ - повідомлення про перерахування коштів в іноземній валюті за стандартом міжбанківської системи передачі інформації та здійснення платежів (SWIFT) №210 від 25.10.21 року та встановлено, що у зазначеному документів міститься посилання англійською мовою на контракт від 01.06.2021 № 150/804-21-207274. Сума платіжного документу від 25.10.2021 №210 складає 13475656,80 руб.

Суд зазначає, що чинне законодавство України не містить нормативно закріпленої вимоги про зазначення у платіжному документі інформації про специфікацію, відповідно до якої здійснено платіж. Платіжне доручення містить посилання на зовнішньоекономічний договір, інформацію про постачальника, суму платежу, тощо.

П. 2.1. Положення №216 встановлено реквізити платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах, яке платник для здійснення операції з переказу коштів в іноземній валюті або банківських металів з рахунку подає до уповноваженого банку. З приписів Положення №216 встановлено, що для чинності платіжного доручення, наданого до банківської установи у електронному вигляді, наявність відміток банківської установи не є обов`язковою умовою.

Позивач у позовній заяві вказував, що сума, перерахована за товар зазначений у специфікації №1 від 15.10.2021 повністю співпадають.

Водночас, при розгляді справи судом встановлено та підтверджено представником позивача, що позивачем до матеріалів справи надано специфікацію 1 від 15.10.2021 з іншими відомостями (інша ціна, інша сума продукції, умови поставки), ніж була подана до митного оформлення. Відповідачем до матеріалів справи разом з відзивом наданий скріншот специфікації від 15.10.2021 № 1, що надавалась митному органу при митному оформлені товарів. Сума за банківським платіжним документом гр. 32А, 33В - сума 13475656,80 руб. РФ) не відповідає сумі за специфікацією від 15.10.2021 № 1 (13476736,80 руб. РФ).

У додаткових поясненнях, наданих до суду 14.09.22, на обґрунтування вказаних розбіжностей представник позивача вказує, що первинно специфікація № 1 від 15.10.2021 на суму 13475656,80 руб. була складена датою її підписання 15 жовтня 2021 року. Зазначена у первинній специфікації № 1 від 15.10.2021 сума 13475656,80 руб. була сплачена відповідно до платіжного документу від 25.10.2021 №210.

Також, позивач вказує, що оскільки фактично відвантаження продукції постачальником позивача відбулося через значний проміжок часу - у грудні 2021 року, у листопаді 2021 року постачальник звернувся до Позивача з вимогою про необхідність зміни загальної вартості продукції, зазначеної у специфікації № 1. У якості підстави зміни вартості продукції, зазначеної у специфікації № 1, постачальником було зазначено зміну розрахунків вартості постачання з урахуванням транспортування продукції то кордону з Україною (за умовами постачання DАР lнкотермс). Для того, щоб не затримувати постачання необхідної продукції ТОВ «ТД «КРАФТ» погодилося на перепідписання специфікації № l первинною датою підписання. Отже, перепідписання специфікації № l із зазначенням нової вартості продукції сталося вже після фактичної оплати продукції. А оскільки сума збільшення вартості продукції була не значною з урахуванням загальної вартості поставки за специфікацією №1, доплата позивачем не здійснювалася. Остаточні розрахунки відбулися після постачання шляхом обміну актами звірок та відповідними листами.

До матеріалів справи на підтвердження вказаних обставин надані, в т.ч. акт звірки взаємних розрахунків від 18.01.2022 № 414, лист від 18.01.2022 № 0211701 про повернення переплати, банківська виписка від 14.02.2022

Суд зазначає, що, по-перше, доказів на підтвердження обставин зміни загальної вартості продукції, зазначеної у специфікації № 1, до матеріалів справи не надано. Враховуючи, що звернення постачальника з приводу зміни вартості продукції відбулося у листопаді 2021 року, а позивачем заявлено до митного оформлення отриманий від ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» товар у грудні 2021 року, документи на підтвердження даних фактів мали існувати та моглии бути надані під час митного оформлення.

Щодо актів звірки та листів, суд зазначає, що вони не можуть бути прийняті в якості доказів, оскільки містять інформацію про загальні розрахунки між сторонами договору, а не підтверджують вартість продукції, зазначеної у специфікації № 1, та митну вартість товару у досліджуваній поставці, тому вони не є належними доказами у справі відповідно до ст.ст. 73, 74 КАС України. Крім того, подані до суду документи не були подані при митному оформленні та не могли бути враховані митницею для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що специфікація від 15.10.2021 № 1, із зазначення суми 13475656,80 руб. не була надана до митного оформлення, та позивачем необґрунтовано належним чином подання специфікації від 15.10.2021 № 1 до суду з іншими відомостями ніж в поданій до митного оформлення.

При цьому, як свідчать матеріали справи, митний орган повідомляв брокера про наявність розбіжностей в сумах, а також про те, що в графі 70 банківського платіжного документа від 25.10.2021 № 210 відсутнє посилання на специфікацію від 15.10.2021 № 1, по якій здійснювались розрахунки. 21.12.2021 проведено процедуру консультацій між митним органом і брокером з метою визначення основи вартості відповідно до вимог МК України шляхом обміну наявною у кожного з них інформацією, що підтверджується електронним повідомленням. 21.12.2021 брокер відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість згідно з ч. 3 ст. 53 МК України.

Щодо твердження представника позивача про те, що документи подані до митного оформлення мають розглядатися митним органом виключно у їх сукупності, і наявність певного недоліку у одному з документів при наявності інших документів, які підтверджують заявлену митну вартість, не може бути підставою для коригування митної вартості товару і що митний орган не витребував від декларанта пояснень щодо зазначеної розбіжності, суд зазначає наступне.

Як зазначено представником відповідача та підтверджено судовим розглядом, контракт на поставку металопродукції від 01.06.2021 № 150/804-21-207274 укладений в червні 2021 року та є довгостроковим. За цим контрактом здійснюється багато поставок продукції (відповідно до п.1.1 Розділу 1, п.13.1 Розділу 13 контракту). Безпосередньо контрактом не визначається яка саме продукція, у якій кількості, якої вартості буде постачатися товар. Крім того, поставки товару можуть бути однаковими за назвою самої продукції (номенклатурою), кількістю та вартістю, тощо. Встановити відмінність таких поставок можливо з відомостей в документах, за якими здійснюється поставка та оплата товарів.

Як зазначено позивачем та не заперечується митним органом, постачання за специфікацію від 15.10.2021 № 1 здійснювалося трьома залізничними вагонами та загальна вага товару відповідно до Специфікації № 1 від 15 жовтня 2021 року склала 180 тон - постачання здійснювалося залізничним транспортом з оформлення окремих інвойсів та інших товаросупровідних документів на кожний залізничний вагон, тобто на кожну частину (партію) вантажу за Специфікацією № 1. Митне оформлення всіх товарів за Специфікацією № 1 від 15 жовтня 2021 року здійснювалось за різними митними деклараціями відповідно до товаросупровідних документів по кожному вагону окремо.

Судом досліджені надані ТОВ «ТД «КРАФТ» на підтвердження обґрунтованості заявленої позивачем митної вартості товарів, зазначеної у митній декларації UA 112080/2021/015126 від 20.12.2021 р. документи та встановлено, що, інші документи, окрім платіжного документі та специфікації, містять числові значення або щодо всього товару за контрактом, або не підтверджують числових значень, вказаних у Специфікації № 1 від 15 жовтня 2021 року чи платіжного документу від 25.10.2021 №210.

Крім того, при здійсненні митного оформлення МД посадова особа митниці виконує відповідні митні формальності, в т.ч. перевірку правильності визначення митної вартості товарів на підставі наданих брокером документів та відомостей, які він зобов`язаний надати відповідно до ч. 2 ст. 52, ч.ч. 1-2 ст. 53, п. 3 ч. 1 ст. 266 МК України. Отже, посадова особа митниці перевіряє надані разом з митною декларацією документи та відомості. За матеріалами справи, до поданої митниці ЕМД № UA112080/2021/015126 не надавалось жодних документів й відомостей щодо оформлення інших партій товарів.

Відповідно до норм ч.ч. 2, 3 ст. 53 МКУ передбачено подання обов`язкових і додаткових документі в разом з митною декларацією, які підтверджують митну вартість товарів. Нормами ч. 6 ст. 53 МК України визначено, що декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару. Отже, декларант на власний розсуд подає разом з митною декларацією додаткові документи в підтвердження заявленої ним митної вартості товару, а митний орган, здійснюючи контроль правильності визначення митної вартості перевіряє надані декларантом документи, на підставі яких визнається заявлена митна вартість чи приймається рішення про коригування митної вартості, а не частину наданих документів.

Слід також зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 53 МКУ забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Отже, митний орган має право витребувати лише ті документи, які визначено нормами МК України, а не будь-які документи. Тому твердження позивача про обов`язок контролюючого органу витребувати у декларанта пояснень щодо розбіжності не ґрунтується на нормах закону.

Під час подання ЕМД для підтвердження митної вартості товарів брокером не було надано належних та у повному обсязі документів на виконання вимог ст. 53 МК України. Надані документи не містили усіх відомостей для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

З урахуванням вищевикладеного, митниця правомірно витребувала додаткові документи відповідно до своєї компетенції. Чинне законодавство не встановлює інших способів в узгодження митної вартості товару митним органом із декларантом, ніж витребування додаткових документі в або надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Подані до суду документи, які не були подані при митному оформленні, не можуть вважатися такими, що були наявні на момент прийняття митним органом оскаржуваного рішення. Із положень, закріплених у частині 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, випливає, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. При цьому, адміністративний суд не призначений для виконання функцій суб`єктів владних повноважень у випадках, коли ці суб`єкти з якихось причин не виконали покладені на них функції. Дослідження судом обставин, які не були досліджені органом доходів та зборів при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів, є не що інше, як виконання судом функції митного контролю замість органів доходів та зборів, а тому суперечить частині першій статті 2 КАС України, а також не відповідає конституційному принципу розподілу влад. Суд не має права досліджувати обставини, які стосуються митної вартості, але які не були предметом дослідження органу доходів і зборів при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів.

Відповідно до чч. 1-4 ст. 59 МКУ у разі якщо митна вартість оцінюваних товарі в не може бути визначена згідно з положеннями ст. 58 МК України за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарі в або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості №UA112080/2021/000082/2 від 21 грудня 2021 року iз застосуванням другорядною методу № 2а (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) у відповідності з вимогами ст. 59 МК України.

З огляду на встановлені обставини, в ході судового розгляду доведено, що у даних правовідносинах у відповідача виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої позивачем митної вартості товару. За фактичними обставинами справи відповідач мав обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів, які б підтверджували заявлену митну вартість товару. Декларант мав право надати відповідні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів та пояснення щодо виявлених розбіжностей та невідповідностей в документах як під час консультації з митним органом, так і під час дії гарантійних зобов`язань, проте наданим законодавством правом він не скористався.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості №UA112080/2021/000082/2 від 21 грудня 2021 року прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи положення ч. 1, 2 статті 77, 90 КАС України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 257, 259-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «КРАФТ» до Запорізької митниці про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити у повному обсязі.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «КРАФТ», місцезнаходження: 69037, м.Запоріжжя, вул.Правди, буд.29;

Відповідач - Запорізька митниця, місцезнаходження: 69041, м.Запоріжжя, вул.Сергія Синенка, буд.12;

Повне судове рішення складено 26.12.2022.

Суддя К.В. Мінаєва