Справа № 140/7606/22
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/7606/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач-2) про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Харківській області щодо не зарахування періоду роботи у колгоспі ім.Котовського з 15.11.1984 по 20.08.2007; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати період роботи у колгоспі ім.Котовського з 15.11.1984 по 20.08.2007 до страхового стажу та повторно переглянути заяву про призначення пенсії від 12.10.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.10.2022 позивач звернувся до Відділу обслуговування громадян №4 (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, на що відповідач-2 (ГУ ПФУ в Харківській області) відмовив у призначенні пенсії, не зарахувавши до страхового стажу роботи період роботи в колгоспі ім. Котовського 15.11.1984 по 20.08.2007.

ОСОБА_1 зазначив, що згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , яка була подана з пакетом документів до органу Пенсійного фонду України, період роботи з 15.11.1984 по 20.08.2007 не було зараховано до страхового стажу, а також не враховано даного періоду роботи при обчисленні пенсії через відсутність підтверджуючих документів.

Вважає, що відповідач безпідставно не враховує період його трудової діяльності в колгоспі ім. Котовського, що підтверджується записами трудової книжки завірені підписом та печаткою.

При цьому, на підтвердження відсутності необхідних документів його трудової діяльності в колгоспі ім. Котовського, позивач надав довідки відповідно до яких документи за 1949-1991 роки знищено пожежею, яка сталася 28.12.1992.

ОСОБА_1 вказав, що не зарахування даного періоду роботи до страхового стажу позбавляє його права на пенсію, просив адміністративний позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Відповідач-2 (ГУ ПФУ в Харківській області) у поданому до суду відзиві позовні вимоги не визнав, просить відмовити у задоволенні позову повністю. В обґрунтування своєї позиції вказує, що рішенням від 18.10.2022 №32 позивачу відмовлено в призначення пенсії зі зниженням віку у зв`язку зі відсутністю необхідного стражу, так як страховий стаж становить 09 років 02 місяці 24 дні. Згідно з ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із урахуванням статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідний страховий стаж для позивача складає 23 роки на момент досягнення пенсійного віку. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: період роботи в колгоспі, оскільки відсутня довідка про вихододні, встановлений мінімум та реорганізацію.

Відповідач-1 (ГУ ПФУ у Волинській області) у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову повністю, мотивуючи тим, що 12.10.2022 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області (за місцем свого проживання) із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З урахуванням Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Мін`юсті України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі-Порядок), заява про призначення пенсії з доданими документами була розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Харківській області. За результатами розгляду заяви прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. При визначенні права на призначення пенсії спеціалістами ГУ ПФУ в Харківській області не зарахованого до страхового стажу період роботи в колгоспі імені Котовського, правонаступником якого є СВК «Турія», з 15.11.1984 по 20.08.2007, том у позивача немає права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В трудовій книжці серії НОМЕР_1 , виданій 20.08.2007 на ім`я позивача зазначено, що він з 15.11.1984 по 20.08.2007 працював у колгоспі імені Котовського (правонаступник СВК «Турія»), однак відпрацьована кількість трудоднів не вказана. Згідно Порядку №637 уточнюючі документи позивачем до Пенсійного фонду України для підтвердження періоду роботи в колгоспі подані не були. З огляду на вказане, період роботи в колгоспі не може бути зарахований до страхового стажу.

ГУ ПФУ у Волинській області вважає, що відмова ГУ ПФУ в Харківській області в призначенні пенсії є правомірною. Просила відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 12.10.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку.

Після реєстрації заяви та формування електронної пенсійної справи працівниками ГУ ПФУ у Волинській області заява позивача відповідно до принципу екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ в Харківській області, рішенням якого від 18.10.2022 №32 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку згідно Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. У рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 9 років 2 місяці 24 дні. До страхового стажу не зараховано періоди роботи в колгоспі, оскільки відсутня довідка про вихододні, встановлений мінімум та реорганізацію (а.с. 21).

Незгода позивача із не зарахуванням періоду роботи в колгоспі ім. Котовського, з 15.11.1984 по 20.08.2007 стала підставою для звернення до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09 березня 2003 року (далі - Закон №1058-ІV), який набрав чинності 01 січня 2004 року, передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Закон України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, визначено статтею 55 Закону №796-ХІІ. Згідно з частиною третьою цієї статті призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і цього Закону».

За умовами частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Водночас, за приписами статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, до 01.01.2004 стаж роботи підтверджується в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.

Так, приписами статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів.

Так, спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку з відмовою пенсійного органу у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи в колгоспі згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , оскільки відсутня довідка про вихододні, встановлений мінімум та реорганізацію.

Проте, суд не погоджується з такою позицією відповідача-2 з огляду на наступне.

З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 слідує, що ОСОБА_1 позивач, зокрема, у період з 15.11.1984 по 15.10.1986 та з 15.01.1989 по 20.08.2007 працював на роботі в колгоспі ім. Котовського, який в лютому 1994 році реорганізовано в КСП «Турія», а в березні 2000 року реорганізована в СВК «Турія» (а.с. 14-17, 24).

При цьому суд зазначає, що згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Відповідно до пункту п.2.4 зазначеної вище Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується «05.01.1993».

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 2.27 Інструкції №58 передбачено, що запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Суд зазначає, що в силу пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Разом з тим, відповідно до довідки СВК «Турія» від 12.12.2012 №65 документи про роботу колгоспників за 1949-1991 роки в колгоспі імені Котовського/на даний час СВК «Турія» не збереглися в зв`язку з пожежею контори колгоспу 28.12.1992 (Довідка інспекції держпожнагляду №20 від 09.03.1993). Документів за 1949-1991 не має, що стверджується довідкою рай архіву №2 від 27.01.1993 (а.с. 25).

Як вбачається із довідки від 26.07.2018 №647 Камінь-Каширського РВ Управління ДСНС України у Волинській області, 28.12.1992 в адміністративному приміщенні КСП «Турія» в с. Бузаки, виникла пожежа, внаслідок якої були знищені документи (а.с.26).

Відповідно до листа від 09.11.2009 №1006/01-23 Державного комітету архівів України Волинської обласної Державної адміністрації документи колгоспу імені Котовського, с. Бузаки Камінь-Каширського району зберігаються в держархіві області за 1960-1987 роки, книги обліку трудового стажу, книги розрахунків по оплаті праці з членами колгоспу не передавались, такі документи в держархів області не приймаються, а протягом 75 років повинні зберігатись в діючому господарстві, в разі його ліквідації в Трудовому архіві району, документи КСП та СВК «Турія» в архів не надходили (а.с.22).

Суд враховує, що позивач вжив усіх можливих заходів для підтвердження свого трудового стажу. Так, ОСОБА_1 надав довідки про підтвердження знищення документів колгоспу ім. Котовського внаслідок пожежі та довідку з архіву про відсутність необхідних документів.

При цьому, суд зауважує, що в період з 15.11.1984 по 20.08.2007 окрім роботи в колгоспі позивач проходив строкову військову службу з 11.11.1986 по 26.12.1988, що підтверджується записами трудової книжки НОМЕР_1 та військовим квитком серії НОМЕР_2 (а.с.14-19), та вказаний період військової служби зараховано позивачу до страхового стажу, що підтверджується розрахунком страхового стажу (а.с.22 зворот)

Отже, трудовою книжкою позивача підтверджується факт його роботи в періоди з 15.11.1984 по 15.10.1986 та з 15.01.1989 по 20.08.2007 в колгоспі ім. Котовського (правонаступники КСП «Турія», СВК «Турія»). Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи відповідачами суду не надано.

Таким чином, оскільки трудова книжка позивача містить необхідні записи про роботу у спірний період, тому, на переконання суду, є достатнім підтвердженням права на пенсійне забезпечення.

Суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

При цьому, суд вказує на безпідставність твердження відповідача-2 про відсутність довідки про реорганізацію, оскільки в матеріалах справи наявна довідка СВК «Турія» №66 від 12.12.2012, яка містить дані про реорганізацію (а.с.24).

Крім того, суд зазначає, що відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Відтак, враховуючи вищенаведене, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих особою документів відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності. Однак, ГУ ПФУ в Харківській області таким правом не скористалося.

Відповідно до вимог частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та правових висновків Верховного Суду, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд у даній справі дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Харківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 періодів роботи у колгоспі ім. Котовського (правонаступники КСП «Турія», СВК «Турія») з 15.11.1984 по 15.10.1986 та з 15.01.1989 по 20.08.2007; зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи у колгоспі ім. Котовського (правонаступники КСП «Турія», СВК «Турія») періоди з 15.11.1984 по 15.10.1986 та з 15.01.1989 по 20.08.2007 до страхового стажу та повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 12.10.2022.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки права позивача були порушені саме ГУ ПФУ в Харківській області, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань вказаного відповідача судовий збір в сумі 992,40 грн., сплачений квитанцією від 07.11.2022.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, місто Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд 2 поверх, ідентифікаційний код юридичної особи 14099344) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 періодів роботи у колгоспі ім. Котовського (правонаступники КСП «Турія», СВК «Турія») з 15.11.1984 по 15.10.1986 та з 15.01.1989 по 20.08.2007.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи у колгоспі ім. Котовського (правонаступники КСП «Турія», СВК «Турія») з 15.11.1984 по 15.10.1986 та з 15.01.1989 по 20.08.2007 до страхового стажу та повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 12.10.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк