Справа № 279/5986/22
Суддя: Недашківська Л. А.
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №279/5986/22
Провадження № 2-а/279/94/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2022 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., по адміністративній справі №279/5986/22 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Загородний Віталій Сергійович до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення серії АА №00001691 від 10.11.2022 року, АА №00001689 від 10.11.2022 року, АА №00001726 від 14.11.2022 року, зазначивши, що вказаними постановами відповідача його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Зі змісту постанов слідує, що відповідальна особа допустила порушення п.22.5 Правил дорожнього руху. З такими постановами позивач не згоден, вважає, що постанови незаконні, винесені за відсутності належних доказів, тому підлягають скасуванню.

Зазначив, що згідно договору оренди від 20.08.2022 року він передав в оренду ТОВ "Транслогістик 2021" транспортний засіб марки "VOLVO" держаний номер НОМЕР_1 ; згідно договору оренди від 23.07.2021 року він передав в оренду ТОВ "Транслогістик 2021" транспортний засіб марки "MAN" держаний номер НОМЕР_2 ; згідно договору оренди від 04.08.2021 року він передав в оренду ТОВ "Транслогістик 2021" транспортний засіб марки " "MAN" держаний номер НОМЕР_3 . Таким чином, на час вчинення адміністративних правопорушень транспортні засоби не перебували в його користуванні, а відповідач виніс постанови на особу, яка не вчиняла адміністративного правопорушення. Належним користувачем вказаних транспортних засобів на час вчинення правопорушення була уповноважена особа ТОВ "Транслогістик 2021". Крім того, ваги відповідача не відповідають вимогам ст.8 Закону України "Про метрологію", не мають сертифікатів повірки.

Посилаючись на вищезазначені обставини просить скасувати постанови та стягнути з відповідача помнесені судові витрати.

Ухвалою суду від 07.12.2022 року позов прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам роз`яснено прядок розгляду справи, подання відзиву і доказів.

Представник позивача клопотав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, про що вказав в заяві до суду.

Відповідач подав відзив на позовну заяву зазначивши, що позовні вимоги є необгрунотованими та хибними, в задоволенні позову просив відмовити. Постанови про притягнення позивача до адміністртивної відповідальності винесені відповідно до чинного законодавства, технічні засоби фіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою КМУ від 24.02.2016 року №163. Крім того, оскільки відомості про користувача транспортних засобів не були внесені до ЄДРТЗ, тому постанови були винесені відносно особи, за якою зареєстровано транспортні засоби.

Представником позивача надано додаткові пояснення зазначивши, що під час прийняття оскаржуваного рішяення уповноважена особа не з`ясувала, хто використовував транспортний засіб, чи виступає вона перевізником, належним користувачем, чи має відповідний дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, або документ про внесення плати за проїзд таких засобів. Крім того, відповідачем не доведено той факт, що під час здійснення перевезень позивач не отрмував дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні не правильно встановлено відсотки перевищення вагових параметрів, що свідчить про протиправність оскаржуваних постанов.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до наступного.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, Законом України «Про автомобільних транспорт».

Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт», постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», положення про Державну службу України з безпеки на транспорті саме на Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеку) покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, зокрема з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань щодо здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів.

Судом встановлено, що постановами по справі про адміністративне правопорушення серії АА №00001691 від 10.11.2022 року, АА №00001689 від 10.11.2022 року, АА №00001726 від 14.11.2022 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Зі змісту постанови АА №00001689 від 10.11.2022 року, слідує, що адміністративне стягнення накладено за те, що 03.10.2022 року о 113.11 год., за адресою М-07, км. 62+879, Київська область допустив рух транспортного засобу VOLVO FН днз. НОМЕР_1 , із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, - загальної маси транспортного засобу на 22,7% (9,093 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Зі змісту постанови АА №00001691 від 10.11.2022 року слідує, що адміністративне стягнення накладено за те, що 03.10.2022 року о 21.47 год, за адресою М-07, км. 62+879, Київська область допустив рух транспортного засобу MAN ТGA 01A днз. НОМЕР_2 , із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, - загальної маси транспортного засобу на 19,6% (7,863 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон; навантаження на строєні осі транспортного засобу 17,6% (4,244 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на строєні осі 24 тони та відстані між осями понад 1,3 м. до 1,4 м.

Зі змісту постанови АА №00001726 від 14.11.2022 року року слідує, що адміністративне стягнення накладено за те, що 05.10.2022 о 22.22 год., за адресою М-07, км. 62+879, Київська область допустив рух транспортного засобу MAN ТGХ 18.480 днз. НОМЕР_3 , із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, - загальної маси транспортного засобу на 14,4% (5,767 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон; навантаження на строєні осі транспортного засобу 9,9% (2,398 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на строєні осі 24 тони та відстані між осями понад 1,3 м. до 1,4 м.

Оскільки, вказані вище транспортні засоби зареєстровані за позивачем ОСОБА_1 , відтак постанови про притягнення до адміністративної відповідальності винесені відносно ОСОБА_1 .

Як вбачається зі змісту договорів оренди транспортних засобів, керівником ТОВ "Транслогістик 2021" є позивач у справі ОСОБА_1 , а відтак суд, суд критично відноситься до доводів позивача про те, що належним користувачем вказаних транспортних засобів на час вчинення правопорушення була уповноважена особа ТОВ "Транслогістик 2021", яка мала внести відповідні відомості до ЄДРТЗ про належного користувача.

Так, диспозицією ст.132-1 ч.2 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Отже, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки регулюються Законом України «Про дорожній рух», яким визначено права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог вказаного Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Загальні положення організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України "Про автомобільний транспорт".

Правила дорожнього руху України затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Так, пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що габаритно-ваговий контроль - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування"(далі Порядок № 879).

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (пункт 3 Порядку № 879).

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (пункт 6 Порядку № 879).

У пунктах 12 та 13 Порядку № 879 зазначено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачою відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Особливості габаритно-вагового контролю та вимоги до нього закріплені у пунктах 15-25 зазначеного Порядку.

Зокрема, в п. 18 цього Порядку вказано, що за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця.

Пунктом 22.5 ПДР України визначено порядок та параметри вантажу, що перевозиться.

Зокрема визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, зокрема з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань щодо здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів , відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт», постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», положення про Державну службу України з безпеки на транспорті покладені на Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеку).

Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174(в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 року № 623).

Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих. Метадані повинні містити дані про засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт.

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

В оскаржуваних постановах не зазначено повні дані про транспортний засіб, зокрема:повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі), тобто тих даних, на підставі яких становлено перевищення загальної маси транспортного засобу та навантаження на строєні осі транспортниз засобів.

Відповідно до 2.4-2 ПДР України у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Отже, доказом того, що транспортний засіб належить чи не належить до категорії великогабаритних, є відповідний документ, який видають посадові особи Укртрансбезпеки: акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 77 ч.2 КАС України покладено на Укртрансбезпеку. Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання постанови про притягнення позивача до відповідальності, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ПДР України.

Докази, які б спростовували позицію позивача і підтверджували правомірність винесених постанов, суду не надано.

Враховуючи зазначене, не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем, а тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю, на підставі п.3 ч.3 ст. 286 КАС України.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з тим, частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2022 року з 01 січня встановлений у розмірі 2481,00 гривень.

Отже, враховуючи висновок Великої Палати Верховного Суду викладений в постанові від 18.03.2020 року по справі №543/775/17, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви про оскарження постанови про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 496,20 грн.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1488,60 грн, що стверджується квитанцією від 02.12.2022 року.

В силу вимог ст.7 ч.1 п.1 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань саме Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1488,60 грн.

Керуючись ст.ст.2, 159, 241, 242, 244-246, 250, 262 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00001689 від 10.11.2022 року, винесеної Головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Красюн Інною Сергіївною, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 34000 грн.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00001691 від 10.11.2022 року, винесеної Старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Любомиром Миколайовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00001726 від 14.11.2022 року, винесеної Старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Семенченко Лілією Михайлівною, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 10-денний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКППНОМЕР_4 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті , місцезнаходження: м.Київ, проспект Премоги, 14, .

Суддя:

Згідно з оригіналом: суддя: