Справа № 160/9214/22
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2022 року Справа № 160/9214/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азимут-Трейд» про застосування заходів реагування, -
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (далі ГУ ДСНС у Дніпропетровській області, позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азимут-Трейд» (далі ТОВ «Азимут-Трейд», відповідач), в якій позивач просить суд:
Ухвалою суду від 11.07.2022 року прийнято позовну заяву та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі ухвали від 12.09.2022 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.
15.09.2022 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування відповіді на відзив ГУ ДСНС у Дніпропетровській області зазначає, що прийняття відповідних рішень щодо усунення порушень здійснюється у межах компетенції Головного управління. Відповідач не звертався до позивача з питання проведення позапланової перевірки для перевірки стану усунення порушень. Згідно з положенням Кодексу цивільного захисту України можливість застосування заходів реагування ставиться до об`єкта, який експлуатується з порушенням норм пожежної і техногенної безпеки, внаслідок чого не є доручними доводи відповідача, що він не є власником приміщення. Крім того, надання проектно-кошторисної документації, договорів на виконання протипожежних робіт, розрахунків з оплати на виконання робіт тощо, підтверджують лише наміри виконання порушень відповідачем, а не повне їх усунення. Позивач посилається у своїй відповіді на відзив на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 26.02.2020 по справі №826/7073/18. Так, єдиною підставою для повного чи часткового зупинення діяльності закладу є факт створення відповідачем загрози життю та здоров`ю людей у зв`язку із експлуатацією об`єктів.
09.11.2022 від ГУ ДПС у Дніпропетровській області надійшло пояснення про стан усунення порушень, в яких позивач зазначив, що після звернення до суду у період з 25.10.2022 по 01.11.2022 проведено позапланову перевірку ТОВ «Азимут-Трейд». Актом перевірки, щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту від 01.11.2022 №166 встановлено, що із 29 порушень, зазначених в акті від 26.01.2022 №38 залишаються не виконаними 26. Тобто обставини, які стали підставою для звернення позивача до суду щодо застосування заходів реагування не перестали існувати та не усунуті. Підставою для застосування заходів реагування, в першу чергу, є наявність встановлення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а наявність підстав для звернення до суду з цим позовом про вжиття заходів реагування. При цьому позивач посилається на правову позицію, викладену у рішенні Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.05.2018 по справі №826/1026/18, яке постановою Верховного Суду від 29.04.2020 залишень без змін. На підставі вищевикладеного, позивач просить задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою суду від 10.11.2022 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.
У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, ухвалою суду від 25.11.2022 постановлено про розгляд справи у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що у період з 18.01.2022 року по 26.01.2022 року, на підставі наказу №43 від 17.01.2022 року, посадовими особами ГУ ДСНС у Дніпропетровській області проведено позапланову перевірку ТОВ «Азимут-Трейд» щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, за наслідком якої складено акт від 26.01.2022 року №38.
В акт від 26.01.2022 року №38 встановлено 29 порушень, а саме:
- складське, виробниче, адміністративні та побутові приміщення будівлі об`єкту не обладнано системами протипожежного захисту (далі - СПЗ) у відповідності до вимог діючих норм;
- існуюча система протипожежного захисту, система пожежної сигналізації в складському приміщенні будівлі об`єкту, перебуває в непрацездатному стані;
- не забезпечено об`єкт необхідною кількістю води для здійснення пожежогасіння (зовнішнім протипожежним водопостачанням), не улаштовані мережі протипожежного водогону, які повинні забезпечувати потрібні за нормами витрату та напір води;
- система внутрішнього протипожежного водопроводу в будівлі об`єкту перебуває в непрацездатному, неробочому стані;
- не встановлено протипожежні перегородки, стіни, перекриття з встановленою межею вогнестійкості та сертифіковані протипожежні двері і вікна в прорізах протипожежних перегородок, між складським та двома адміністративно-побутовими приміщеннями, розташованими в складському приміщенні складської будівлі об`єкту;
- не встановлено протипожежні перегородки, стіни, перекриття з встановленою межею вогнестійкості та сертифіковані протипожежні двері і перегородок, між виробничим та двома побутовими приміщеннями, розташованими в виробничому приміщенні складської будівлі об`єкту;
- не виконано евакуаційні виходи відповідно до вимог з двох адміністративно-побутових приміщень, розташованих в складському приміщенні складської будівлі об`єкту;
- не виконано евакуаційні виходи відповідно до вимог з двох адміністративно-побутових приміщень, розташованих в виробничому приміщенні складської будівлі об`єкту;
- розміри евакуаційних виходів, які ведуть з приміщень складської будівлі об`єкту назовні, улаштовані через хвіртки у воротах, не відповідають вимогам, висота евакуаційних виходів повинна бути не менше 2,0 м., ширина евакуаційних виходів повинна бути не менше ніж 0,8 м.;
- не проведено замір опору ізоляції і перевірку на спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;
- допущено улаштування та експлуатацію електромереж приміщенні улаштування та тимчасових в побутовому (роздягальні), розташованому в будівлі об`єкту;
- керівником об`єкта не визначено обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, не призначено відповідальних за пожежну безпеку окремих приміщень, дільниць, а також за утримання і експлуатацію засобів протипожежного захисту;
- на об`єкті відповідним документом (наказом, інструкцією тощо) не встановлений протипожежний режим;
- посадові особи об`єкту не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року №444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуацій»;
- для будівлі і приміщень виробничого та складського призначення не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок», які необхідно позначити на вхідних дверях до приміщень, а також у межах зон усередині приміщень та ззовні;
- територію об`єкта, будівлю, приміщення, технологічні установки не забезпечено у достатній кількості первинними засобами пожежогасіння, які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку. Для розміщення первинних засобів пожежогасіння на території об`єкта не встановлено спеціальний пожежний щит на якому повинен бути розміщений комплект засобів пожежогасіння, а саме: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати 2 шт., сокири - 2 шт.;
- територія об`єкта, а також будівля, приміщення не забезпечено відповідними знаками безпеки;
- не подано та не зареєстровано декларацію відповідності матеріально - технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;
- не проведено ідентифікацію об`єкта господарської діяльності та не узгоджено її з ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області;
- не проведено ідентифікацію об`єкта підвищеної небезпеки;
- не створено об`єктову систему цивільного захисту, не призначено відповідального працівника з питань цивільного захисту;
- не розроблено функціональні обов`язки відповідального працівника з питань цивільного захисту та начальника цивільного захисту;
- відповідальним працівником з питань цивільного захисту, начальником цивільного захисту, не пройдено навчання на курсах цивільного захисту;
- не створено матеріальний резерв для запобігання, ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру та їх наслідків;
- не проводяться об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту;
- не організовано та не здійснюються відпрацювання, тренування, евакуаційних заходів щодо працівників та майна суб`єкта господарювання на час виникнення надзвичайних ситуацій;
- не обладнано інформаційно-довідковий куточок з питань цивільного захисту на об`єкті;
- працівники об`єкту не забезпечені засобами колективного та індивідуального захисту.
01.11.2022 року позивачем проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, за наслідком якого складено акт №166, в якому зафіксовано усунення 3 порушень з 29 порушень, виявлених в акті від 26.01.2022 року №38.
Таким чином, відповідачем усунуто наступні порушення:
- не проведено замір опору ізоляції і перевірку на спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;
- керівником об`єкта не визначено обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, не призначено відповідальних за пожежну безпеку окремих приміщень, дільниць, а також за утримання і експлуатацію засобів протипожежного захисту;
- для будівлі і приміщень виробничого та складського призначення не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок», які необхідно позначити на вхідних дверях до приміщень, а також у межах зон усередині приміщень та ззовні;
Проте, станом на час розгляду цієї справи залишилися не усунутими 26 порушень вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частинами першою-третьою статтею 55 Кодексу цивільного захисту України від 02.10.2012 № 5403-VI (далі - КЦЗ України) забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів.
Діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях.
Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Відповідно до статті 6 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Водночас, положеннями пунктів 1 та 12 частини першої статті 67 КЦЗ України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
За правилами частини другої статті 68 КЦЗ України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Крім того, відповідно до статті 70 КЦЗ України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Частиною другою вищевказаної статті також визначено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі Закон - №877-V) на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Тобто, вищевказане свідчить про те, що підставою для звернення до суду є акт складений за результатами проведеної перевірки.
Положенням про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16.01.2013 № 20/2013 визначено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій (далі по тексту - ДСНС) є центральним органом виконавчої влади та здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.
Державна служба з надзвичайних ситуацій здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).
Виходячи з вищевикладеного, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд тощо.
При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення об`єкта до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Суд наголошує, що відповідно до пункту 26 статті 2 КЦЗ України небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.
Тобто, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню. Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.
При цьому, порушення, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, Законом не визначені, отже віднесення до зазначеної категорії є оцінкою суб`єкта владних повноважень, а тому, в кожному окремому випадку суб`єкт владних повноважень має визначати, чи створюють виявлені порушення дійсну реальну загрозу життю та здоров`ю людей у взаємозв`язку із встановленими обставинами, що мають значення для вирішення даного питання.
Суд зазначає, що поняття «загроза життю та здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, території, майна функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на посадових осіб центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, які мають право звертатися до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування з підстав передбачених статтею 70 КЦЗ України.
Указана позиція висловлена з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 26.06.2019 року у справі № 2240/2768/18.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З огляду на наведене позовна заява ГУ ДСНС у Дніпропетровській області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду підлягає задоволенню.
Також, з метою належного виконання судового рішення, суд на підставі статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне встановити спосіб і порядок виконання судового рішення шляхом зобов`язання відповідача зупинити експлуатацію об`єкта до повного усунення порушень.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, у зв`язку з чим судові витрати суб`єкта владних повноважень по сплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено у порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар