Справа № 120/6911/20-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

м. Вінниця

27 грудня 2022 р. Справа № 120/6911/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі

за позовом: Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21036)

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 17.12.2020 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Ухвалою суду від 19.05.2022 року провадження у вказаній справі зупинено до набрання законної сили рішення суду у справі № 120/3596/22-а.

01.12.2022 року за вх. № 57885/22 представником відповідача подано клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою суду від 05.12.2022 року провадження у справі поновлено, судове засідання призначено на 27.12.2022 року о 13:00 год.

27.12.2022 року за вх. № 61794/22 до суду представником позивача подано клопотання про залишення позовну без розгляду. Клопотання обґрунтоване тим, що у зв`язку із скасуванням на підставі рішення Вінницького окружного адміністративного суду по справі №120/3596/22 від 23.09.2022 року податкових повідомлень-рішень №, №, № від 07.02.2020 року, станом на 27.12.2022 року у позивача відпали підстави для стягнення податкового боргу з відповідача. Одночасно представник позивача просить здійснити розгляд справи без його участі.

У судове засідання 27.12.2022 року представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, суд розглядає клопотання представника позивача в порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходив з наступного.

Положеннями п. 3 ч. 3 ст. 44 КАС України визначено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання.

Згідно із положенням п. 5 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду.

Положення цієї норми, відповідно до принципу диспозитивності (ч. 3 ст. 9 КАС України), передбачає право заявника розпоряджатися своїми вимогами на свій розсуд. Отже, підстави для відмови у задоволенні поданої заяви законодавством не передбачені, оскільки це є безумовним правом особи, яка звернулася до суду.

За таких обставин, суд, враховуючи клопотання позивача, обставини справи, а також те, що права позивача, у даному випадку, не порушені, вважає за необхідне залишити даний адміністративний позов без розгляду.

Ч. 5 ст. 240 КАС України передбачено, що в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Суд зауважує, що п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи те, що позовну заяву залишено без розгляду за клопотанням позивача, що підпадає під виняток, передбачений наведеною нормою, суд дійшов висновку, що підстави для повернення судового збору відсутні.

Водночас, відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено про розподіл судових витрат та надано докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, зокрема, прибутковий касовий ордер №1 від 15.12.2022 року на суму 5 000 грн., детальний опис робіт, акт № 1 приймання-передачі правових (правничих) послуг до договору надання правової (правничої) допомоги від 12.04.2022 року № 7.

Так, приписами ч. 5 ст. 139 КАС України визначено, що разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

П. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень ч. 5 ст. 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).

Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення "гонорару успіху" у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Ч. 7 ст. 139 КАС встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч. 9 ст. 139 КАС).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відтак, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

З матеріалів справи, вбачається що в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу відповідачем надано ордер серії ВН № 139810, договір про надання правничої допомоги № 7 від 12.04.2022 року, прибутковий касовий ордер № 1 від 15.12.2022 року на суму 5 000 грн., детальний опис робіт від 15.12.2022 року та акт №1 приймання-передачі правничих послуг до договору про надання правничої допомоги від 12.04.2022 року № 7.

Так, з детального опису робіт встановлено, що адвокатом Тимчуком О.В. надано відповідачеві наступні послуги та їх вартість:

- здійснено ознайомлення зі змістом позовної заяви та доданими до неї документами, з`ясовано викладені у ній обставини, проаналізовано нормативно-правову базу, правові підстави та судову практику вирішення аналогічних справ - 1 000 грн.;

- надано правову інформацію, консультації і роз`яснення з правових питань з метою обрання способу захисту порушеного права, - 1 000 грн.;

- складено відзив на позовну заяву - 2 500 грн.,

- здійснено представництво інтересів відповідача в судових засіданнях - 500 грн.

Відтак, вартість наданих адвокатом послуг загалом складає 5 000 грн.

Враховуючи наведене, суд доходить до висновку, дійсність юридичного факту понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджено належними доказами.

При вирішенні питання щодо суми стягнення коштів, суд враховує додаткову постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року по справі № 755/9215/15-ц.

Зокрема, суд зазначає, що адвокат Тимчук О.В., вступив у справу як представник відповідача 12.04.2022 року та прийняв участь у трьох судових засіданнях (21.04.2022 року, 28.04.2022 року та 19.05.2022 року) загальною тривалістю 50 хв..

В подальшому ухвалою суду від 19.05.2022 року провадження у справі зупинено, оскільки відповідачем у судовому порядку оскаржувались податкові повідомлення рішення від 07.02.2020 року № , № , № , а предметом спору по даній справі було стягнення з відповідача податкового боргу, який утворився, у тому числі, на підставі вказаних податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою суду від 05.12.2022 провадження у справі поновлено з підстав набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі № 120/3596/22-а, яким скасовано вищезазначені податкові повідомлення-рішення.

21.12.2022 року за вх. № 60976/22 представником відповідача до суду подано відзив, який містить інформацію лише про прийняття рішення по справам № 120/7376/20-а та № 120/3596/22-а та самостійне погашення відповідачем податкового боргу.

З наведеного, на переконання суду, вбачається неспівмірність заявленого відповідачем розміру витрат на оплату послуг адвоката.

Відтак, суд при визначенні суми відшкодування приходить до висновку зменшити розмір заявлених сум витрат на правничу допомогу та присудження відповідачеві витрат на правничу допомогу частково у сумі 3 000 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 44, 240, 248, 256, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн. 00 коп. за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Маслоід Олена Степанівна