Справа № 160/20212/22
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 грудня 2022 року Справа 160/20212/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Калугіна Н.Є., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати причини пропуску звернення до суду старшого прапорщика у відставці ОСОБА_1 щодо застосування нечинної правової норми пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" під час обчислення та виплати грошового забезпечення за період з 30.01.2020 року по 02.02.2022 року, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та інших соціальних виплат - поважними та поновити строк звернення до суду;

- прийняти адміністративний позов до провадження у відповідності до частини 2 статті 26, частини 2 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування під час обчислення щомісячного грошового забезпечення старшого прапорщика у відставці ОСОБА_1 у період з 30 січня 2020 року по 02.02.2022 року, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2021 і 2022 рік (пропорційно прослуженому часу), грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку (як учаснику бойових дій) у 2020, 2021 та 2022 роках правових норм п. 4 Постанови КМУ №704 у редакції змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", що передбачають використання у якості розрахункової величини для визначення розмірів посадового окладу, окладу за військове звання та похідних від них - додаткових видів грошового забезпечення та премії - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України від 07 грудня 2017 року №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" станом на 01 січня 2018 року у розмірі 1762 грн;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Код ЄРДПУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) здійснити перерахунок щомісячного грошового забезпечення старшого прапорщика у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) за період з 30 січня 2020 року по 02 лютого 2022 року, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2021 і 2022 рік (пропорційно прослуженому часу), грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку (як учаснику бойових дій) у 2020, 2021 та 2022 роках, передбачених статтею 9, ч. 2 статті 15 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з використанням посадового окладу та окладу за військове звання, розрахованих шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (без застосування мінімальної заробітної плати), встановленого Законами України: від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" у розмірі 2102 грн; від 15 грудня 2020 року № 1082-ІХ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" у розмірі 2102 грн; від 02 грудня 2021 року № 1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік" у розмірі 2481 грн на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та провести виплати з урахуванням вже здійснених виплат;

-визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових проблем за 2021 рік з урахуванням оновленого грошового забезпечення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Код ЄРДПУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) провести обчислення і виплату старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) матеріальної допомоги на вирішення соціально- побутових проблем за 2021 рік з урахуванням оновленого грошового забезпечення;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації під час обчислення розміру одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Код ЄРДПУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) провести обчислення і виплату старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням індексації та здійснити виплати з урахуванням раніше проведених виплат;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невнесення індексації до довідки від 02.05.2022 року №764/ФЕС про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та абзацу восьмому пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 (зі змінами);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Код ЄРДПУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) підготувати і надати старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) нову довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та абзацу восьмому пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 (зі змінами) з урахуванням індексації;

- визнати недійсним грошовий атестат від 02.05.2022 року №763/ФЕС, виданий військовою частиною НОМЕР_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Код ЄРДПУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) підготувати і надати старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) новий грошовий атестат з урахуванням оновленого грошового забезпечення;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо встановлення і виплаті з 01.01.2022 року старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 премії у розмірі 105 відсотків від посадового окладу;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Код ЄРДПУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) провести перерахунок грошового забезпечення старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) з урахуванням премії у розмірі 217 відсотків від посадового окладу та здійснити виплати з урахуванням раніше проведених виплат;

- звільнити старшого прапорщика у відставці ОСОБА_1 від сплати судового збору;

- відповідно до статті 259 КАС України провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позов подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України або іншими законами.

Абзацом 1 частини 2 наведеної статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що законодавець передбачив, що в разі, якщо особа не знала про допущене порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав. При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду є наявність обставин, які створили об`єктивні перешкоди для звернення особи з позовом і подолання яких для цієї особи було неможливим або ускладненим.

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Суд вважає, що особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №340/1019/19).

Судом встановлено, що позивача звільнено зі Збройних Сил України 02.02.2022 (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 02.02.2022 № 18-рс), відомості щодо проведених з позивачем при звільнені розрахунків наведено у вказаному наказі.

Згідно змісту позовних вимог позивач посилається на те, що на її думку, відповідачем застосовано нечинну правову норми пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" під час обчислення та виплати грошового забезпечення за період з 30.01.2020 року по 02.02.2022 року, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та інших соціальних виплат.

Крім того, у позовній заяві позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду у якому останній зазначає, що ним пропущено встановлений ст. 122 КАС України строк звернення до суду із вказаним позовом, оскільки станом на дату подання позову відповідач не провів повного розрахунку з ним, а тому протиправні дії останнього є безперервними та тривають на даний час.

Разом з цим, позивач дійшов висновку про порушення його прав щодо обчислення і виплати грошового забезпечення у спірний період, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та інших соціальних виплат після ознайомлення з постановою Верховного суду від 02.08.2022 року у справі №440/6017/21 у ЄДРСР.

Крім того, позивачем зазначено, що в силу правових норм статті 233 КЗпП України його право на отримання вищевказаних виплат не підлягає обмеженню строком, а положення статті 122 КАС України не підлягають застосуванню у даних спірних правовідносинах.

Розглянувши причини пропуску строку на звернення до суду наведені у клопотанні, суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Стаття 233 Кодексу законів про працю України врегульовує питання строків звернення до суду за вирішенням трудових спорів.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України (у редакції чинній на час подання позову), із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, до даного спору застосуванню підлягає тримісячний строк звернення до суду, що передбачений ст. 233 КЗпП України.

Суд зазначає, що позивач після отримання грошового забезпечення у відповідному місяці після звільнення безперечно повинна була дізнатися про розміри виплаченого грошового забезпечення, проте за вирішенням спірного питання у встановлені строки не звернулась.

При цьому, необхідно звернути увагу та те, що правові висновки Верховного Суду про те, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (наприклад, щодо спорів у подібних правовідносинах, постанови від 29 вересня 2021 року (справа №160/8332/20), від 24 вересня 2020 року (справа №806/2883/17), від 13 січня 2020 року (справа №814/1007/16), від 11 липня 2019 року (справа №814/2789/16), від 1 грудня 2019 року (справа №823/726/16), не можуть бути застосовані у спірних правовідносинах, оскільки з 19.07.2022 набули чинності зміни до статті 233 Кодексу законів про працю України, які відповідних положень не містять.

Так, суд наголошує, що позиція позивача щодо необмеженого законодавством строку звернення до суду для захисту порушених прав була б вірною у разі звернення з вказаним позовом до суду ще до набрання чинності 19.07.2022 змін до КЗпП України.

Отже, враховуючи, що спірні правовідносини виникли у період, коли строк звернення до суду з таким позовом був необмежений (ст. 233 КЗпП України до внесення змін Законом № 2352) та враховуючи принцип незворотності дії закону у часі, суд зазначає, що початок відліку тримісячного строку звернення з цим позовом пов`язується із моментом набрання чинності змін до КЗпП України (19.07.2022).

Таким чином, обчислення вказаного строку звернення до суду слід здійснювати з 20.07.2022 року - наступний день з моменту набрання чинності Закону № 2352, яким було змінено частину 2 статті 233 КЗпП. Отже, строк звернення до суду з даним позовом сплинув 20.10.2022.

З огляду на викладене, доводи позивача щодо необмеженості строку звернення до суду є необґрунтованими та строк звернення до суду порушеним.

Разом з цим, обізнаність позивача про порушення його прав після ознайомлення з судовим рішенням Верховного Суду у клопотанні жодним чином не обґрунтовано та не доведено.

Суд наголошує, що кожне судове рішення є індивідуальним, стосується конкретної особи (осіб) та їх правового спору, а тому вказані доводи на обґрунтування заявленого клопотання судом до уваги не беруться.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наведені позивачем причини пропуску є неповажними, а вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Приписами ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду із викладенням інших причин його пропуску та наданням доказів їх поважності.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. 169, ст. 248, ст.256, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Визнати наведені у клопотанні про поновлення строку звернення до суду причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом неповажними.

Позовну заяву - залишити без руху.

Надати позивачеві термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання:

- заяви про поновлення строку звернення до суду із викладенням інших причин його пропуску та наданням доказів їх поважності.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Є. Калугіна