Справа № 480/5866/22
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року Справа № 480/5866/22

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/5866/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - первинна професійна спілка «Правозахисники країни» про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку та додаткової винагороди,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Чернігівській області (далі - відповідач, ГУ НП в Чернігівській області), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - первинна професійна спілка «Правозахисники країни» (далі - третя особа, профспілка), у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 755 від 26.08.2022 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ № 422 о/с від 29.08.2022 про звільнення зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді помічника чергового сектору моніторингу Новгород-Сіверського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області з 29.08.2022;

- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- стягнути з відповідача додаткову винагороду в розмірі 30 000, 00 грн щомісячно, починаючи з 01.08.2022 по день припинення та/або скасування воєнного стану в Україні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою звільнення із займаної посади за власним бажанням, ОСОБА_1 декілька разів подавала відповідні рапорти, які за результатам їх розгляду залишались не задоволеними. Натомість, наказом № 755 від 26.08.2022, позивачку було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, а наказом № 422 о/с від 29.08.2022 - її фактично звільнено.

На переконання позивачки, вказані накази є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки дисциплінарні проступки нею не вчинялись, висновки службового розслідування, що стали підставою для звільнення, є необґрунтованими, оскільки таке розслідування проведено з порушенням встановленого порядку.

Ухвалою суду від 12.09.2022, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/5866/22, справу призначено до розгляду в письмовому провадженні, встановлені строки для подання заяв по суті справи.

Не погоджуючись з позовними вимогами, ГУ НП в Чернігівській області у відзиві зазначило, що за результатами проведеного у відповідності до встановленого порядку службового розслідування, було встановлено що ОСОБА_1 з 26.07.2022 не виходить на службу, місце свого знаходження та підстави відсутності на службі не повідомляє. Пропозиція надати пояснення з приводу причин відсутності на службі, надіслана за допомогою засобів зв`язку, була проігнорована, підстави відсутності на службі позивач не повідомляла.

Разом з цим, відповідач звернув увагу на те, що посилання позивача на подання рапортів про звільнення не заслуговують уваги, оскільки на виконання пункту 68 Положення про порядок проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС, працівник поліції зобов`язаний попередити свого прямого начальника про звільнення за власним бажанням не менше ніж за три місяці до дня звільнення, а звільнення в іншу дату можливе лише за згодою уповноваженого на звільнення органу, а не лише на підставі одного волевиявлення поліцейського.

Крім того, ГУ НП у Чернігівській області звернуло увагу на відсутність підстав для нарахування і виплати позивачу 30 000, 00 грн. щомісячної додаткової винагороди починаючи з 01.08.2022, оскільки цей період визнано прогулом.

Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд встановив наступне.

У зв`язку з переїздом до іншого місця проживання, 11.07.2022 ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення направила відповідачу рапорт, у якому просила звільнити її зі служби в поліції за власним бажанням з 15.07.2022.

У відповідь на вказаний рапорт, 19.07.2022 позивач отримала лист у якому повідомлялось про залишення рапорту без розгляду у зв`язку з його отриманням пізніше дати про звільнення з якої він поданий.

Отримавши відмову, ОСОБА_1 знов направила ГУ НП в Чернігівській області рапорт про звільнення зі служби в поліції з 25.07.2022 за власним бажанням, який також був залишений без розгляду з тих самих підстав.

Натомість, 26.07.2022 начальник СМ Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області подала начальнику рапорт про відсутність ОСОБА_1 на службі. У зв`язку з цим, 26.07.2022 згідно з наказом № 66 було призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію.

За результатами службового розслідування, 05.08.2022 складено висновок, згідно з яким дисциплінарна комісія встановила факт відсутності на службі помічника чергового сектору моніторингу Новгород-Северського РВП ГУНП в Чернігівській області капрала поліції ОСОБА_1 у період з 26.07.2022 по 05.07.2022 без поважних причин.

На підставі згаданих висновків службового розслідування, 26.08.2022 був прийнятий наказ № 755 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення звільнення зі служби, а 29.08.2022 - прийнято наказ № 422 о/с «По особовому складу», яким позивача звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, та вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до статті 17 вказаного Закону, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

На виконання статті 18 Закону, серед іншого, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтями 59, 60 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону передбачено право поліцейського звільнитися зі служби в поліції за власним бажанням. Водночас, останнім днем служби поліцейського вважатиметься день звільнення, тобто, день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Так, порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки, врегульовано Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29.07.1991, яке є чинним актом спеціального законодавства, що застосовується до спірних правовідносин.

На виконання пункту 68 вказаного положення, Особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Така позиція законодавця, на відміну від загального правила про обов`язок попередити власника чи уповноважений ним орган про звільнення за власним бажанням за два тижні, обумовлена особливим правовим статусом працівника органу внутрішніх справ, що стосується, наприклад, виконання ним обов`язків щодо забезпечення безпеки громадян і громадського порядку, здійснення оперативно-розшукових заходів тощо.

Верховний Суд у постанові від 14.01.2021 по справі № 822/1093/18 висловив правову позицію, згідно з якою в межах передбаченого пунктом 68 Положення строку з дня подання рапорту про звільнення, сторони трудового договору мають право домовитися про звільнення в більш короткий строк. Такою домовленістю, зокрема слід уважати зазначення у рапорті конкретної дати, з якої (до настання якої) працівник міліції має бажання звільнитися зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення строку та згоду уповноваженого органу звільнити цього працівника у визначений ним термін.

Отже, для звільнення поліцейського зі служби в поліції за власним бажанням у конкретну дату до закінчення встановленого у пункті 68 Положення тримісячного строку, не достатньо одного волевиявлення поліцейського. Таке звільнення можливе виключно у тому випадку, коли між поліцейським та органом, уповноваженим приймати рішення про прийняття/звільнення зі служби в поліції, було досягнуто згоди щодо конкретної дати, з якої служба в поліції припиняється.

Разом з цим, суд зауважує на тому, що до прийняття наказу про звільнення зі служби в поліції, поліцейський вважається таким, що проходить службу в поліції, у зв`язку з чим зобов`язаний дотримуватися Присяги та належним чином виконувати свої обов`язки.

Як підтверджено матеріалами справи, під час перебування на службі в поліції, ОСОБА_1 прийняла рішення про звільнення зі служби за власним бажанням, у зв`язку з чим 11.07.2022 направила ГУ НП в Чернігівській області рапорт у якому просила звільнити її з посади 15.07.2022, тобто, до закінчення встановленого пунктом 68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ строку.

За результатами розгляду зазначеного рапорту, відповідач не погодив дату звільнення позивача та запропонував подати новий рапорт з іншою датою. Запропонована ОСОБА_1 у другому рапорті інша дата звільнення до закінчення встановленого тримісячного строку (25.07.2022), також не була погоджена ГУ НП в Чернігівській області, у зв`язку з чим відповідний наказ про звільнення не приймався.

В той же час, як убачається з матеріалів справи, 26.07.2022 начальник СМ Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області подала рапорт про відсутність ОСОБА_1 на службі, у зв`язку з чим, згідно з наказом № 66 від 26.07.2022 призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію.

За змістом висновку службового розслідування від 05.08.2022, дисциплінарна комісія встановила факт відсутності позивача на службі у період з 26.07.2022 по 05.07.2022 без поважних причин, що є дисциплінарним проступком, за вчинення якого є підстави застосувати стягнення звільнення зі служби в поліції.

Вирішуючи питання щодо вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та обґрунтованості застосування за його вчинення такого стягнення, як звільнення зі служби в поліції, суд зазначає, що згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службовою дисципліною є дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків, згідно зі статтею 13 Дисциплінарного статуту, є дисциплінарне стягнення.

За змістом частин 2, 3 вказаної статті, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, як: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків, відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, проводиться службове розслідування.

На виконання статті 18 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів. Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень (пункти 9, 10 статті 18).

Згідно зі статтею 19 Дисциплінарного статуту, за результатами службового розслідування складається висновок, який, серед іншого, має містити обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (пункт 3 статті 19).

Приписами статті 26 Дисциплінарного статуту передбачено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться у формі письмового провадження з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Статтею 27 Дисциплінарного статуту унормовано, що під час проведення службового розслідування у період воєнного стану, уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення. У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.

За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника. Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.

Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення. Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.

Відповідно до статті 29 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку, видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

Як убачається з наданих відповідачем матеріалів службового розслідування, позивач була відсутня на службі у період з 26.07.2022 по 05.08.2022, що підтверджується поясненнями поліцейських та актами про відсутність на службі.

З метою отримання пояснень позивача, 27.07.2022 йому за допомогою засобів зв`язку був направлений лист у якому повідомлялось про проведення службового розслідування та містилась вимога прибути 29.07.2022 до Новгород-Сіверського РВП. У зв`язку з неприбуттям у визначений час та не наданням пояснень, 29.07.2022 відповідачем складено акт про відмову надати пояснення.

Наведені обставини, на переконання суду, свідчать про дотримання ГУ НП в Чернігівській області порядку проведення службового розслідування, в тому числі, і в частині забезпечення права особи на участь в службовому розслідуванні.

Приймаючи до уваги те, що станом на 26.07.2022 дата звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням до закінчення тримісячного строку, передбаченого пунктом 68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, відповідачем погоджена не була, наказ про звільнення не приймався, суд робить висновок про те, що позивач фактично перебувала на службі в поліції і зобов`язана була дотримуватись законів, Присяги поліцейського, виконувати накази командира, правила трудового розпорядку тощо.

З огляду на неповідомлення ОСОБА_1 про наявність поважних причини відсутності на службі у період з 27.07.2022 по 05.08.2022 та не надання доказів на їх підтвердження, враховуючи особливий правовий статус поліцейського, який стосується виконання ним обов`язків щодо забезпечення безпеки громадян і громадського порядку, здійснення оперативно-розшукових заходів тощо, а також зважаючи на введений наказом ГУ НП в Чернігівській області № 529 від 15.04.2022 посилений варіант службової діяльності на період дії на території України воєнного стану, суд робить висновок про доведеність вчинення позивачем дисциплінарного проступку та обґрунтованість застосування за його вчинення такого виду стягнення, як звільнення зі служби в поліції.

За таких обставин, суд вважає оскаржувані накази такими, що відповідають критеріям встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а позовні вимоги про їх скасуванням - необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи висновки суду щодо правомірності наказів про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в поліції, не підлягають задоволенню і позовні вимоги ОСОБА_1 в частині її поновлення не службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення додаткової винагороди.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - первинна професійна спілка «Правозахисники країни» про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку та додаткової винагороди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик