Справа № 340/5423/22
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/5423/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до

відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (; адреса: вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04070)

відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (; адреса: вул. Соборна, 7-а, м. Кропивницький, 25006)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 05.09.2022 щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 пільгового стажу та призначенні йому пенсії за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи з 01.09.1988 по 18.06.1993, з 28.09.1993 по 09.05.1995, з 10.05.1995 по 15.06.1996, з 24.06.1996 по 16.09.1996, з 17.09.1996 по 13.03.1998, з 14.03.1998 по 27.12.1998, з 28.12.1998 по 03.08.1999, з 10.08.1999 по 23.05.2000, з 24.05.2000 по 29.03.2001, з 30.03.2001 по 24.06.2004, з 25.06.2004 по 15.07.2004, з 16.07.2004 по 31.05.2006 та призначити й виплачувати йому пенсію за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788- ХІІ та статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та відповідно до статей 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року № 345-VI, починаючи з 30.08.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 30.08.2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення йому пенсії за Списком № 1 відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (надалі Закон № 1788-ХІІ). До заяви були додані необхідні документи про підтвердження загального та пільгового стажу. Однак, листом Головного управління ПФУ в м. Києві від 15.09.2022 № 2600-0207-8/116657 позивача було повідомлено про те, що йому відмовлено в призначенні пільгової пенсії. Підставою для відмови в призначенні пенсії стало те, що спеціальний стаж, згідно з довідкою за формою ОК-5 необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах, становить лише 4 роки 9 місяців 8 днів. До пільгового стажу не були зараховані періоди роботи з 25.06.1990 по 31.07.1990, з 28.09.1993 по 09.05.1995 та з 10.05.1995 по 15.06.1996 на посадах, які відносяться до Списку № 1, відповідно до довідки від 30.08.2021 № 3271, виданої ПАТ «Орендне підприємство «Шахта Жданівська» та періоди роботи з 10.08.1999 по 30.04.2000 на посадах, які відносять до Списку № 1 відповідно до довідки від 19.08.2021 № 689, виданої ГУ ДНР «Донбасуглереструктуризація» філіал ВОК ЛШ ім. М. Горького, які знаходяться на тимчасово окупованих територіях Донецької області. Також до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1988 по 18.06.1993, оскільки в додатку до диплому від 18.06.1993 серії НОМЕР_2 відсутнє посилання на номер диплому. З урахуванням того, що у позивача відсутній пільговий стаж для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, а тому рішенням Головного управління ПФУ в Кіровоградській області від 05.09.2022 відмовлено у призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Ухвалою суду від 05 грудня 2022 року відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник відповідача-2 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 зарахований пільговий стаж на роботах із особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці становить 4 роки 9 місяців, 8 днів. До пільгового стажу особи не враховано уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу № 3271 від 30.08.2021 за період роботи з 25.06.1990 по 31.07.1990, з 28.09.1993 по 09.05.1995, 10.05.1995 по 15.06.1996 на посадах які відносяться до списку №1 видану ПАТ "Орендне підприємство "Шахта Жданівська", та довідку 689 від 19.08.2021 за період з 10.08.1999 по 30.04.2000 на посадах які відносяться до списку №1 на шахті А.Б.Батова ГКХ "Макіїввуголь" видану ГУ ДНР Донбасуглереструктуризація філіал "ВОК ЛШ ім. М.Горького), які знаходяться на тимчасово окупованій території Донецької області. Також до страхового стажу не зараховано період навчання, оскільки в додатку до диплому НОМЕР_2 відсутнє посилання на номер диплому. Отже, право на пенсійну виплату відповідно до ст. 26 Закону ОСОБА_1 набуде після досягнення 63 річного віку, тобто з 24.06.2034 року. За таких умов відповідач вважає, що Управління діяло у межах наданих йому повноважень, відповідно до Закону.

Відповідач -1 своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2022 року позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за Списком №1.

За принципом екстериторіальності його заява та додані документи розглядались ГУ ПФУ в Кіровоградській області.

За результатами розгляду заяви позивача ГУ ПФУ в Кіровоградській області прийнято рішення № 3 від 05 вересня 2022 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначені пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Не погоджуючись з рішенням Головного управління, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Частинами другою, третьою статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно з частиною статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 56 Закону "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі- Порядок №637).

Згідно з пунктами 1, 3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Як передбачено пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 року за №1231/13105, затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (надалі - Порядок №18-1, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника. (п.1 Порядку №18-1)

Згідно з пунктом 2 Порядку №18-1 його дія поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років).

Відповідно до пунктів 3, 4, 6 Порядку №18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Основними завданнями Комісії є зокрема розгляд заяв про підтвердження стажу роботи (додаток 1) та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку.

Згідно з пунктом 10 Порядку №18-1 рішення про результати розгляду заяви (додаток 2) приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою або його заступником. Рішення про результати розгляду заяви набуває чинності з моменту прийняття рішення.

Пунктом 11 Порядку №18-1 передбачено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність).

У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до пунктів 15, 16 Порядку №18-1 Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, а також повідомляють заявника про прийняте рішення.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за №1451/11731, затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (надалі - Порядок №383).

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 Порядку №383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. 4.1. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. 4.2. Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника. 4.3. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. 4.4. Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.

У трудовій книжці позивача НОМЕР_3 містяться записи, які свідчать про те, що позивач працював на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, а саме:

- з 01.09.1988 по 18.06.1993 (4 роки 9 місяців 17 днів) навчання в Донецькому політехнічному інституті;

- з 28.09.1993 по 09.05.1995 (1 рік 7 місяців 12 днів) працював на посаді гірського майстера підземного з повним робочим днем на шахті імені А. Б. Батова «Макіїввугілля»;

- з 10.05.1995 по 15.06.1996 (1 рік 1 місяць 6 днів) - працював на посаді заступника начальника ділянки вентиляції підземних робіт на шахті імені А. Б. Батова «Макіїввугілля»;

- з 24.06.1996 по 16.09.1996 (2 місяці 24 дні) працював на посаді заступника головного технолога шахти на шахті «Жданівська»;

- з 17.09.1996 по 13.03.1998 (1 рік 5 місяців 25 днів) працював на посаді виконуючого обов`язки головного технолога шахти на період чергової відпустки на шахті «Жданівська»;

- з 14.03.1998 по 27.12.1998 (9 місяців 14 днів) працював на посаді виконуючого обов`язки головного технолога шахти на шахті «Жданівська»;

- з 28.12.1998 по 03.08.1999 (7 місяців 7 днів) працював на посаді головного технолога шахти на шахті «Жданівська»;

- з 24.05.2000 по 29.03.2001 (10 місяців 5 днів) працював на посаді виконуючого обов`язки головного інженера шахти на ДВАТ шахті «Жданівська»;

- з 30.03.2001 по 24.06.2004 (3 роки 2 місяці 25 днів) працював на посаді головного інженера шахти на ДВАТ шахті «Жданівська»;

- з 25.06.2004 по 15.07.2004 (20 днів) працював на посаді виконуючого обов`язки директора шахти на ДВАТ шахті «Жданівська»;

- з 16.07.2004 по 31.05.2006 (1 рік 10 місяців 15 днів) працював на посаді головного інженера шахти на ДВАТ шахті «Жданівська»;

- з 06.06.2006 по 06.12.2019 (13 років 5 місяців) працював на металургійному заводі ЗАТ «Донецьксталь».

Вищевказані посади належать до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 (підпункт 1010100в-20735 пункту 1010100в розділу І за Списком № 1) та № 36 від 16.01.2003 (підпункт «в» пункту 1 розділу І за Списком № 1).

Також, позивачем додатково було надано Пенсійному органу наступні документи:

- копію наказу директора Шахти ім. А. Б. Батова від 19.12.1994 № 693а «Про результати атестації робочих місць за умовами праці керівників, спеціалістів та службовців», яким затверджено, що посади підземного гірничого майстра та заступника начальника дільниці належать до посад, що надають право виходу на пенсії на пільгових умовах за Списком № 1;

- копію наказу в. о. директора Шахти «Жданівська» від 30.03.1996 № 172 «Про. Результати атестації робочих місць за умовами праці», до якого були внесені доповнення наказом від 01.11.2007 № 1210, з урахуванням чого посади підземного гірника, головного інженера, заступника директора належить до переліку посад, які надають право на пільгову пенсію за Списком № 1;

- копію наказу директора голови правління ДВАО «Шахта «Жданівська» від 16.03.2001 № 188 «Про атестацію робочих місць», з якого слідує, що на підприємстві було затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгову пенсію за віком за Списком № 1, зокрема, посада головного інженера;

- копію наказу голови правління директора ЗАТ «Орендне підприємство «Шахта «Жданівська» від 27.12.2005 № 1045 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці», згідно з яким затверджено перелік професій, за результатами атестації яких підтверджено право на пільгову пенсію, зокрема за Списком № 1, у тому числі до них належать посади директора та головного інженера;

- копію довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 , виданої філіалом шахти «Калинівська-Східна» державного унітарного підприємства «Макіїввугілля», так званої Донецької Народної Республіки, від 30.09.2021 № 3276, про суми щомісячної заробітної плати з червня 1990 року по грудень 1995 року, які виплачувались ОСОБА_1 під час роботи на шахті ім. А. Б. Батова;

- копію довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 , видану ГУП «Донбасвуглереструктуризація» філіалу «ВОК ЛШ ім. М. Горького», так званої ДНР, від 19.08.2021 № 373, про суми щомісячної заробітної плати з січня 1996 року по червень 1996 року та з вересня 1999 року по травень 2000 року, які виплачувались ОСОБА_1 під час роботи на шахті ім. А. Б. Батова;

- копію довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 , видану ПАТ «Орендне підприємство «Шахта «Жданівська», так званої ДНР, від 04.08.2021 № 05 -02/3294, про суми щомісячної заробітної плати з червня 1996 року по серпень 1999 року, які виплачувались ОСОБА_1 під час роботи на шахті «Жданівська»;

- копію довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 , видана ПАТ «Орендне підприємство «Шахта «Жданівська», так званої ДНР, від 04.08.2021 № 05- 02/3295, про суми щомісячної заробітної плати з травня 2000 року по травень 2006 року, які виплачувались ОСОБА_1 під час роботи на шахті «Жданівська»;

- копію довідки про реорганізацію шахти ім. А. Б. Батова, видана філіалом шахти «Калинівська-Східна» державного унітарного підприємства «Макіїввугілля», так званої ДНР, від 29.06.2021 № 2558;

- довідка про перейменування та реорганізацію шахти ім. А. Б. Батова, видана ГУП «Добнбасвулгереструктуризація» філіалу «ВОК ЛШ ім. М. Горького», так званої ДНР, від 19.08.2021 № 690 історична довідка, видана ПАТ «Орендне підприємство «Шахта «Жданівська», так званої ДНР, про створення, перейменування та реорганізацію цього підприємства.

Отже, позивачем було надано всі необхідні документи для зарахування спірного періоду пільгового стажу за Списком №1.

Щодо посилання відповідача -2 у рішенні від 05.09.2022 року , стосовно того, що ці довідки видані на непідконтрольній Україні території органами (підприємствами, установами) окупаційної влади, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статей 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 18.04.2014 № 1207-VII (надалі Закон № 1207-VII ) тимчасово окупована територія» України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дії Конституції та законів України.

Статтею 9 Закону № 1207-VII передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органом та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Як вбачається зі змісту частин першої та другої статті 18 Закону № 1207-VII, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом № 1207-VII.

Постановою Верховного Суду від 22.10.2018 року у справі № 235/2357/17, в якій пенсіонер оскаржував рішення обласного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV у зв`язку з тим, що відповідач не врахував частину періодів роботи позивача, оскільки вони підтверджуються архівними довідками, підписаними посадовими особами так званої «ДНР», тож їх дійсність відповідач поставив під сумнів.

У цій справі колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. При цьому у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь- якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Тобто документи, видані органами, підприємствами чи установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду цієї справи.

За наведених вище обставин, незарахування відповідачем-2 періоду роботи позивача з 28.09.1993 по 09.05.1995, з 10.05.1995 по 15.06.1996, з 24.06.1996 по 16.09.1996, з 17.09.1996 по 13.03.1998, з 14.03.1998 по 27.12.1998, з 28.12.1998 по 03.08.1999, з 10.08.1999 по 23.05.2000, з 24.05.2000 по 29.03.2001, з 30.03.2001 по 24.06.2004, з 25.06.2004 по 15.07.2004, з 16.07.2004 по 31.05.2006 до пільгового стажу ОСОБА_1 із тих мотивів, які викладені у рішенні № 3 від 05 вересня 2022 року, не можна вважати обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 № НОМЕР_4 від 05 вересня 2022 року, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо незарахування до страхового стажу періоду навчання позивача з 01.09.1988 року по 18.06.1993 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Положеннями частини третьої статті 56 Закону № 1788-ХІІ визначено, що до стажу роботи зараховується також, зокрема, військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

3гідно зі статтею 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР (надалі Закон № 103/98-ВР) час навчання в професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, в тому числі у безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до статті 18 Закону № 103/98-ВР до закладів професійної (професійно- технічної) освіти належать, у тому числі будь-які типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону № 103/98-ВР ступінь професійної (професійно-технічної) освіти громадян визначається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти відповідними рівнями кваліфікації і складністю професій та освітньо-кваліфікаційним рівнем.

Відповідно до диплому серії НОМЕР_2 , виданого Донецьким політехнічним інститутом 18.06.1993 за реєстраційним № 1, ОСОБА_1 закінчив 18 червня 1993 року Донецький політехнічний інститут за спеціальністю «Підземна розробка родовищ корисних копалин» із присвоєнням кваліфікації спеціаліста гірничого інженера (під номером № 1 у трудову книжку ОСОБА_1 внесено запис про його навчання у вказаному навчальному закладі з 01.09.1988 по 18.06.1993).

Відповідно до запису в трудовій книжці № 2, Наказом №695/к від 27 вересня 1993 року (тобто через 3 місяці та 9 днів після закінчення навчального закладу) позивач прийнятий на посаду гірничого майстра підземного з повним робочих днем в шахті вентиляції Макіївського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Макіїввугілля» ім. А. Б. Батова.

За таких умов у відповідача-2 відсутні були правові підстави для зарахування періоду навчання позивача до пільгового стажу, безвідносно до дефектності (достовірності) поданих ОСОБА_1 документів, що пітверджують таке навчання.

Отже, в задоволені позовної вимоги ОСОБА_1 щодо зарахування періоду навчання з 01 вересня 1988 року по 18 червня 1993 року до пільгового стажу слід відмовити.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача-1 призначити й виплачувати позивачу пенсію з 30.08.2022 року, суд зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто, дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідачем не проводився розрахунок пільгового стажу позивача з урахуванням періодів, врахованих судом у цьому рішенні, то суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача-1 призначити позивачеві пенсію.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що належним способом порушених прав позивача у заявленому до розгляду спорі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (як територіального органу Пенсійного фонду України, безпосередньо до якого звернувся позивач за призначенням йому пенсії) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 серпня 2022 року про призначення пенсії та провести розрахунок пільгового стажу позивача для призначення пенсії, з урахуванням правової позиції, викладеної в цьому рішенні.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Судові витрати у справі (судовий збір в сумі 992,40 грн) належить розподілити відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, присудивши їх позивачеві солідарно з бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог (2/3= 661,60 грн).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (; адреса: вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04070), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (; адреса: вул. Соборна, 7-а, м. Кропивницький, 25006) про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язати вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 05 вересня 2022 року № 63.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 серпня 2022 року про призначення пенсії, провівши при цьому розрахунок пільгового стажу ОСОБА_1 із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №1 періодів його роботи з 01.09.1988 по 18.06.1993, з 28.09.1993 по 09.05.1995, з 10.05.1995 по 15.06.1996, з 24.06.1996 по 16.09.1996, з 17.09.1996 по 13.03.1998, з 14.03.1998 по 27.12.1998, з 28.12.1998 по 03.08.1999, з 10.08.1999 по 23.05.2000, з 24.05.2000 по 29.03.2001, з 30.03.2001 по 24.06.2004, з 25.06.2004 по 15.07.2004, з 16.07.2004 по 31.05.2006, згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_3 та з урахуванням правової позиції, викладеної в цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 330,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () та 330,80 грн - за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві ().

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, а у разі початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. Кравчук