Справа № 640/17518/22
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ в м. Києві, яка полягає у тому, що ним не включено в список на зарахування пенсій (допомог) на поточні (карткові) рахунки одержувачів в AT «ОЩАДБАНК» Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області за період з 01.01.2018 по 31.08.2021 на поточний (картковий) рахунок позивача суму пенсії у розмірі 155 584,12 гривень, нараховану на виконання рішення, яке Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалив 30.03.2021 у справі №640/26856/20.

- зобов`язати Головне управління ПФУ в м. Києві відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, включити в список на зарахування пенсій (допомог) на поточні (карткові) рахунки одержувачів в AT «ОЩАДБАНК» Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області на наступний виплатний період на поточний (картковий) рахунок позивача суму пенсії у розмірі 155 584,12 гривень, нараховану на виконання рішення, яке Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалив 30.03.2021 у справі №640/26856/20.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2022 року відмовлено у відкритті провадження, оскільки у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є таке, що набрало законної сили, рішення суду, керуючись п. 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, порушив норми процесуального права, оскільки підставою для звернення до суду у справі №640/26856/20 є відмова Головного управління ПФУ в м. Києві перерахувати та виплатити пенсію позивачу на підставі довідки СБУ від 29.07.2020 року, а у цій справі №640/17518/22 підставою звернення до суду є порушення відповідачем Порядку виплати пенсії та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою КМУ від 30.08.1999 №1596.

На думку апелянта, вказані обставини виключають наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року відкрито провадження та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судового засіданні на 22 грудня 2022 року.

Від Головного управління ПФУ в м. Києві відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 по суті висловлює незгоду з бездіяльністю відповідача щодо виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.03.2021 року №640/26856/20 в частині невиплати заборгованості, втім Кодексом адміністративного судочинства України встановлений спеціальний порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду. Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції з`ясовано, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.03.2021 року у справі №640/26856/20 визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в місті Києві щодо виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2018 р. в неповному розмірі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 р., а саме - 50% суми підвищення пенсії з 03.04.2018 р. і 75% суми підвищення пенсії з 01.01.2019 р., а також щодо зменшення з 01.01.2018 року основного розміру пенсії з 71 % до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ в місті Києві щодо здійснення перерахунку та виплати з 01.04.2019 р. призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Служби безпеки України від 29.07.2020 №232. Зобов`язано Головне управління ПФУ в місті провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 основну пенсію в розмірі 71 % відповідних сум грошового забезпечення з врахуванням проведених раніше виплат та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. Зобов`язано Головне управління ПФУ в місті Києві провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.04.2019 р. на підставі довідки Служби безпеки України від 29.07.2020 №232.

Колегія суддів звертає увагу, що, як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом даного позову є фактична незгода ОСОБА_1 з бездіяльністю Головного управління ПФУ в місті Києві щодо невиконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.03.2021 року у справі № 640/26856/20, яка полягає у невключенні в список на зарахування пенсій (допомог) на поточні (карткові) рахунки одержувачів в AT «ОЩАДБАНК» філія - Головне управління по місту Києву та Київській області за період з 01.01.2018 по 31.08.2021 на поточний (картковий) рахунок позивача суму пенсії у розмірі 155 584,12 гривень, нараховану на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.03.2021 року, що й стало підставою для звернення до суду.

Згідно з частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Тобто, аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Більш того, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення.

Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

Верховний Суд також зазначив, що наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 382, 383 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, що, на думку суду, стосується і похідних від цього вимог.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судові рішення виконуються безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України, зокрема, зазначених вище.

Невиконання судового рішення або виконання такого рішення не у повному обсязі не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Вказаний правовий висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеного у постановах від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15 (№К/9901/5159/18), від 03.04.2019 року у справі № 820/4261/18 (№ К/9901/1062/19).

Доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що предмети позовів та підстави звернення до суду у справах №640/26856/20 та № 640/17518/22 не є тотожними, що виключає можливість, на переконання заявника відмови у відкритті провадження на підставі пункту другого частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України.

Втім, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції вірно зроблено висновок, що має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Окрім цього, колегія суддів зазначає, що достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

В даному випадку є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого предмету спору і між тими самим сторонами у справі № 640/26856/20.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в м. Києві.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 23 грудня 2022 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя О.М.Оксененко