Справа № 320/17423/21
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 року м.Київ № 320/17423/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду у Київській області №73 від 02.03.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Київській області здійснити перерахунок пенсії, виходячи з більш високого заробітку, який визначається за два роки роботи підряд з розрахунку загальної заробітної плати, яка відображена у Довідці ОК-7 від 17.03.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Київській області здійснити перерахунок з дня звернення, а саме з 25.11.2020 по день прийняття рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є пенсіонеркою, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивачка вказує, що з 30.06.2020 позивачка є непрацюючим пенсіонером, та неодноразово зверталась до відповідача з заявами про перерахунок пенсії у відповідності до ст. 69 Закону України «Про пенсійне забезпечення» виходячи з більш високого заробітку, який визначається за два роки роботи підряд з розрахунку загальної заробітної плати, яка наявна у Довідці ОК-7 від 17.03.2021. Проте, відповідач відмовив у здійсненні такого перерахунку посилаючись на відсутність доказів, що позивачка є непрацюючим пенсіонером. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивачка оскаржила його до суду.

Суд ухвалою від 25.01.2022 відкрив спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_1 , подав відзив, у якому зазначив про те, що позивач з 20.11.2006 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивачка є працюючою особою. Після проведеного перерахунку страховий стаж позивачки становить 32 роки 8 місяців 16 днів. Розмір пенсії обчислено із заробітної плати, визначеної за періоди з 01.05.1992 до 30.04.1997 та з 01.09.2001 до 31.08.2003. Відповідно до постанови КМУ від 22.02.2021 №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» позивачці здійснено осучаснення пенсії. Період роботи позивачки з 01.12.2020 до 09.12.2020 буде зараховано при наступному перерахунку пенсії відповідно до ст. 42 Закону 1058. Тому підстави для здійснення перерахунку пенсії з 25.11.2020 з більш високого заробітку, який визначається за 2 роки підряд з розрахунку загальної заробітної плати, яка відображена у довідці ОК-7 від 17.03.2021 у відповідача відсутні.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

На підставі наведеного справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 , виданим Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області 13.12.2001.

Позивачка з 20.11.2006 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду у Київській області та отримує пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до записів трудової книжки позивачка, вона працювала, зокрема, у період з 01.09.2014 до 30.06.2020 у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» на підставі трудового договору.

25.11.2020 та 26.02.2021 позивачка звернулася до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням її заробітку, який був за два останні роки перед її звільненням, зокрема за 2018, 2019, 2020 роки.

Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №73 від 02.03.2021 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів.

Також у рішенні зазначено, що за даними реєстру застрахованих осіб ПФУ, по відомостям застрахованої особи ОСОБА_1 міститься інформація про перебування у трудових відносинах, нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків Національним технічним університетом України Київським Політехнічним інститутом ім.Ігоря Сікорського за періоди з 01.12.2020-09.12.2020.

У серпні 2021 року позивачка знову звернулась до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням розміру її заробітної плати за 2014-2020 роки в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського».

На звернення позивачки, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області надало відповідь від 16.09.2021 №10216-15638/К-02/8-1000/21, у якій зазначило про те, що за інформацією відділу перерахунків пенсій №3 управління пенсійного забезпечення Головного управління, згідно заяви позивачки від 25.11.2020 №5663 позивачці проведено перерахунок пенсії відповідно до ч.4 ст. 42 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Після проведеного перерахунку страховий стаж позивачки становить 32 роки 8 місяців 16 днів (стаж зараховано до 30.06.2020). Коефіцієнт стажу складає 0,32667. Розмір пенсії обчислено із заробітної плати визначеної за періоди з 01.05.1992 до 30.04.1997 та з 01.09.2001 до 31.08.2003. Осучаснена середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески застосована у розмірі 5426,60 грн. Індивідуальний коефіцієнт по заробітній платі становить 1,31351. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії склав 7127,89 грн. (5426,60 х 1,31351). Розмір пенсії станом на 01.09.2021 становить 2533,91 грн, де : 2328,47 грн розмір пенсії за віком (7127,89 х 0,32667); 205,44 грн доплата за понаднормовий стаж (за 12 років). Право на наступний перерахунок пенсії відповідно до ч.4 ст. 42 Закону України позивачка матиме у разі набуття 24 місяців страхового стажу або через два роки після попереднього перерахунку пенсії у разі звернення з відповідною заявою.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивачка оскаржила його до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються: основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі Закон № 1788-XII) регулював питання пенсійного забезпечення та гарантував всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Відповідно до ст. 69 Закону 1788-XII пенсіонерам, які пропрацювали після призначення пенсій за віком або інвалідністю не менш як 2 роки з більш високим заробітком, ніж той, з якого було обчислено пенсію, встановлюється за заявою пенсіонера новий розмір пенсії виходячи з більш високого заробітку, який визначається за 2 роки роботи підряд після призначення пенсії відповідно до статей 64 - 67 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (надалі Закон № 1058-ІV), який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, з 1 січня 2004 року Закон № 1058-ІV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Матеріалами справи встановлено, що позивачці призначено пенсію згідно норм Закону № 1058-ІV з 20.11.2006 на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату ( дохід) та інших документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1058-ІV зазначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Відтак в даних правовідносинах, не підлягають застосуванню норми ст. 69 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Так, відповідно до відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-ІV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 працювала у період з 01.09.2014 до 01.07.2020 у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут ім.Ігоря Сікорського» на посаді старшого викладача кафедри англійської мови технічного спрямування №1.

У листопаді 2020 звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням її заробітної плати за 2014-2020 роки.

За наслідком розгляду заяви позивачки, Головне управління Пенсійного фонду у Київській області здійснило перерахунок її пенсії з 01.12.2020. Після проведеного перерахунку страховий стаж позивачки становить 32 роки 8 місяців 16 днів (стаж зараховано по 30.06.2020 включно).

Коефіцієнт стажу складає 0,32667.

Розмір пенсії обчислено із заробітної плати визначеної за періоди з 01.05.1992 по 30.04.1997 та з 01.09.2001 по 31.08.2003.

Слід відзначити, що з 01.10.2017 набули чинності окремі пункти Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.120.2017 №2148-УІІІ, якими внесені зміни до Закону 1058, зокрема в пункт ХІ Прикінцеві положення.

Пунктом 4-3 розділу ХУ Прикінцеві положення Закону 1058 визначено, що пенсії призначені до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки 3764,40 грн із застосуванням величини оцінки року страхового стажу у розмірі 1%.

З 01.03.2019 відповідно до постанови КМУ від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексацій пенсій у 2019 році» 3764,40 грн показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески підвищений на 17% і складає 4404,35 грн.

У 2020 році осучаснення пенсій було передбачено п.2 Постанови КМУ від 01.04.2020 №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році», яким визначено порядок проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у розмірі 1,11 (4404,35 х 1,11= 4888,83) та здійснено осучаснення раніше призначених пенсій.

Відповідно до постанови КМУ від 22.02.2021 №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», якими визначено порядок проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у розмірі 1,11 (4888,83х1,11=5426,60) здійснено осучаснення раніше призначених пенсій.

Осучаснена середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески застосована до позивачки у розмірі 5426,60 грн.

Індивідуальний коефіцієнт по заробітній платі становить 1,31351.

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії склав 7127,89 грн (5426,60 х 1,31351).

Розмір пенсії позивачки станом на 01.09.2021 становить 2533,91 грн, де: 2328,47 грн розмір пенсії за віком (7127,89 х 0,32667); 205,44 грн доплата за понаднормований стаж (за 12 років).

Не погоджуючись з таким перерахунком пенсії позивачка вдруге звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням її заробітку за 2014-2020 роки.

Однак, рішенням відповідача від 02.03.2021 №73 відмовлено позивачці у здійсненні такого перерахунку через відсутність підтверджуючих документів про звільнення позивачки.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 40 Закону 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим ч.1 ст. 40 Закону 1058, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом 3 ч.1 ст. 24 Закону 1058 та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 % тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до ч.2 ст. 27 Закону 1058 заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року за даними, що містяться у системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ч.4 ст. 42 Закону 1058, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш ніж як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

За даними реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України відносно ОСОБА_1 у грудні 2020 року наявна сплата страхових внесків Національним технічним університетом України «Київським Політехнічним інститутом ім. Ігоря Сікорського» за період з 01.12.2020 до 09.12.2020.

Вважаючи, що зазначені відомості свідчать про працевлаштування позивачки, зокрема, у грудні 2020 року, відповідач дійшов висновку про те, що підстави для перерахунку пенсії позивачки станом на час її звернення до органу пенсійного фонду та про те, що період роботи позивачки з 01.12.2020 до 09.12.2020 буде зараховано при наступному перерахунку пенсії відповідно до ст. 42 Закону 1058.

Враховуючи, що відповідно до положень ч.4 ст. 42 Закону 1058 позивачці здійснено перерахунок пенсії з 01.12.2020 із зарахуванням її страхового стажу по 30.06.2020 включно із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії, то підстави для здійснення перерахунку пенсії згідно з заявою позивачки від 26.06.2021 відсутні, оскільки право на наступний перерахунок пенсії відповідно до ч.4 ст. 42 Закону вона матиме у разі набуття 24 місяців страхового стажу або через два роки після попереднього перерахунку пенсії у разі звернення з відповідною заявою до відповідача.

Також, суд відхиляє посилання позивачки на необхідність застосування до спірних правовідносин приписи Закону № 1788-ХІІ у питаннях перерахунку її пенсії та вважає, що при перерахунку пенсії позивачці необхідно враховувати норми Закону № 1058-ІV, зокрема ст. 42 вказаного Закону, якою безпосередньо врегульовано порядок та умови, за яких може бути перерахована пенсія.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність порушення з боку відповідача прав ОСОБА_1 , які б потребували судового захисту, адже при проведенні перерахунку пенсії орган Пенсійного фонду дотримався алгоритму проведення перерахунку пенсії, передбаченого статтею 42 Закону № 1058-ІV, та здійснив перерахунок пенсії позивачки на умовах, що призвів до збільшення її пенсії з врахуванням до страхового стажу періодів роботи позивачки включно по червень 2020 року.

Відтак, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Законом №1058.

Відповідно до положень першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що доводи позивача є необґрунтованими з одночасним повним та належним доказуванням відповідачем правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає відшкодуванню, оскільки в задоволенні позову було відмовлено.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.