Справа № 320/489/22
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/489/22 Суддя (судді) першої інстанції: Балаклицький А. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді Лічевецького І.О., суддів Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Факел» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Факел» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

Приватне акціонерне товариство «Факел» (надалі за текстом «ПрАТ «Факел») звернулось до суду з позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення № 24434/0709 від 13.10.2021 р., яким позивачеві зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 1 145 904 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № 24435/0709 від 13.10.2021 р. про збільшення суми грошового зобов`язання із сплати податку на додану вартість на 3 700 941 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що висновки контролюючого органу про відсутність реального постачання товарів по угодам з ТОВ «НВП АСУ», ТОВ «Айкос Продакт» спростовуються первинними документами та судовими рішеннями.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і ухвалити постанову про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, наполягаючи на законності та обгрунтованості судового рішення, стверджує про нереальність госопдарських операцій з огляду на відсутність відомостей про походження товару, відсутність фізичних, технічних та технологічних можливостей для вчинення задекларованих господарських операцій; відсутність основних фондів та основних засобів.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 18.08.2021 р. по 26.08.2021 р. посадовцями Головного управління ДПС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «Факел».

Результати перевірки оформлено актом № 14439/10-36-07-09/04601469 від 18.10.2019р.

Згідно цьому акту позивачем порушено вимоги ст.ст. 198, 201 Податкового кодексу України (надалі за текстом «ПК України») в результаті чого: занижено податок на додану вартість на 5 964 492 грн.; завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу наступного звітного (податкового) періоду, на 1 145 904 грн.

Такий висновок контролюючого органу вмотивовано наступним.

Відповідно до договору поставки № 05/02-19 від 05.02.2019 р. та видаткових накладних ПрАТ «Факел» придбало у ТОВ «НВП АСУ» товар (вузол одоризації в комплекті).

Згідно договору поставки № 08-2019 від 18.02.2019 р. та видаткових накладних ТОВ «Айкос Продакт» реалізувало позивачеві дозувальну насосну станцію.

Разом з тим, до перевірки не надано товарно-транспортних накладних, інформації про вантажно-розвантажувальні операції, акти приймання-передачі товару, акти введення в експлуатацію.

Також, за даними перевірки ПрАТ «Факел» придбало у ТОВ «Агросинтез Трейдінг» природний газ, однак ця операція є сумнівною.

Із наведеного відповідач дійшов висновку, що податковий кредит сформовано шляхом маніпулювання податковою звітністю.

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки та додатково поданих документів контролюючий орган дійшов висновку про реальність господарських операцій з ТОВ «Агросинтез Трейдінг» та зазначив, що позивачем занижено податок на додану вартість на 3 364 492 грн. і завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу наступного звітного (податкового) періоду, на 1 145 904 грн.

На підставі таких висновків Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято: податкове повідомлення-рішення № 24434/0709 від 13.10.2021 р., яким позивачеві зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 1 145 904 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № 24435/0709 від 13.10.2021 р. про збільшення суми грошового зобов`язання із сплати податку на додану вартість на 3 700 941 грн., у тому числі 3 364 492 грн. за основним платежем та 336 449 грн. за штрафними санкціями.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (надалі за текстом «Закон № 996-XIV») підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно частини 2 статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до підпунктів 2.1, 2.2 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

За змістом наведених правових норм податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

На підтвердження товарності укладених угод позивачем було надано копії: договорів поставки № 05/02-2019 від 05.02.2019 р., № 08-2019 від 18.02.2019 р.; специфікацій; видаткових накладних; карток рахунку 631 про зміни у структурі активів та зобов`язань товариства; подорожніх листів вантажного автомобіля; протоколів приймально-здавальних випробувань, податкових накладних, банківських виписок які свідчать, що зобов`язання між позивачем та його контрагентами виконувалось у повному обсязі.

Таким чином, у ПрАТ «Факел» наявні всі необхідні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для формування податкового кредиту, а аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту по операціям з ТОВ «НВП АСУ», ТОВ «Айкос Продакт».

Не можуть бути прийняті в якості доказу висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій у зв`язку з: відсутністю відомостей про походження товару, відсутністю фізичних, технічних та технологічних можливостей для вчинення задекларованих господарських операцій; відсутністю основних фондів та основних засобів (машини, механізми та обладнання), оскільки їх зроблено без проведення відповідних перевірок, а виключно на підставі відомостей з Інформаційних баз ДПС.

Помилковим є і посилання суду першої інстанції на те, подорожні листи не містять конкретної адреси отримання товару або його вивантаження, назви підприємства, дати і часу вибуття та прибуття автомобіля.

Певні недоліки первинних документів не можуть бути підставою для позбавлення платника податку на формування податкового кредиту.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв`язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні.

Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з ціллю отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Водночас, у цій справі відповідачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено обставин, які б беззаперечно свідчили про неправомірність формування покупцем податкового кредиту з податку на додану вартість.

З огляду на викладене, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Факел» задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 24434/0709 від 13.10.2021 р. та № 24435/0709 від 13.10.2021 р.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 23 грудня 2022 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя О.М.Оксененко