Справа № 320/2807/21
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року м. Київ справа №320/2807/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Вишгородської районної ради

про визнання протиправним та нечинним рішення в частині

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Вишгородської районної ради про визнання протиправною та нечинною частини четвертої статті 23 Регламенту Вишгородської районної ради №16-02-VIII від 16.12.2020 «Про затвердження Регламенту Вишгородської районної ради VIII скликання» в частині: «і може бути звільнений з посади радою, якщо за його звільнення проголосувало не менш як дві третини депутатів від загального складу ради шляхом таємного голосування».

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем прийняте рішення, яке не відповідає діючому законодавству та прийняте з порушенням чинного законодавства в частині визнання порядку голосування за звільнення з посади голови ради.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 дану позовну заяву було залишено без руху та позивачу було надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

16 грудня 2020 року на пленарному засіданні другої сесії Вишгородської районної ради було прийнято рішення № 16-02-УІІІ, яким затверджено Регламент Вишгородської районної ради VIII скликання (надалі - Регламент).

Позивач не погоджується з прийнятим рішенням звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склалися, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що районні ради - органи місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст.

Згідно із преамбулою Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» цей Закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Правовою основою діяльності депутатів районної ради є Конституція України, закони України «Про статус депутатів місцевих рад», «Про місцеве самоврядування в Україні», інші закони, що регулюють депутатську діяльність, а також Регламент.

Регламент визначає порядок діяльності Вишгородської районної ради відповідно до Конституції України, Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування» та інших законодавчих актів України, (ст. 1 Регламенту).

Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» визначено, що депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування. Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів (ст.3 Закону).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної ради вирішуються питання затвердження регламенту ради.

Відповідно до ч.ч. 14-15 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування вУкраїні» не пізніш як на другій сесії затверджується регламент роботи відповідної ради, а також положення про постійні комісії ради. Порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.

Отже, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» регламент ради є місцевим нормативно-правовим актом, який визначає порядок організації роботи ради, унормовує порядок підготовки, прийняття нею рішень та має бути прийнятий у спосіб визначений Законом та відповідати положенням Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

Згідно частини 4 статті 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у своїй діяльності голова ради є підзвітним раді та може бути звільнений з посади радою шляхом таємного голосування. Питання про звільнення голови ради може бути внесено на розгляд ради на вимогу не менш як третини депутатів від загального складу ради.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що рішення ради приймається на її пленарному засіданні більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Тобто випадки, коли рада приймає своє рішення не більшістю визначаються виключно Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Водночас, Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» не визначає іншої кількості голосів депутатів для звільнення голови ради. Стаття 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яка регулює питання звільнення голови визначає лише таємність процедури голосування та не визначає кількості голосів депутатів для звільнення голови.

Втім, в порушення ст.ст. 55, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» частиною четвертою статті 23 Регламенту передбачено, що у своїй діяльності голова ради є підзвітним раді і може бути звільнений з посади радою, якщо за його звільнення проголосувало не менш як дві третини депутатів від загального складу ради шляхом таємного голосування.

Відтак, частина четверта статті 23 Регламенту суперечить ст.ст. 55, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Статтею 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що одним з основних принципів місцевого самоврядування є принцип законності.

Норми Регламенту Відповідача не можуть суперечити Конституції та законам України, встановлювати штучні обмеження при прийнятті рішень ради.

Отже, визначення в Регламенті порядку голосування за зняття голови Ради двома третинами від загального складу, що суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», обмежує права позивача на реалізацію повноважень, передбачених чинним законодавством в частині права ухвального голосу при прийнятті рішення про звільнення голови ради.

Згідно статті. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

З огляду на зазначене та беручи до уваги докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та нечинною частину четверту статті 23 Регламенту Вишгородської районної ради №16-02-VIII від 16.12.2020 «Про затвердження Регламенту Вишгородської районної ради VIII скликання» в частині: «і може бути звільнений з посади радою, якщо за його звільнення проголосувало не менш як дві третини депутатів від загального складу ради шляхом таємного голосування».

Позивач ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ).

Відповідач Вишгородська районна рада (ідентифікаційний код 04054783, місцезнаходження: 07300, Київська область, м. Вишгород, пл. Шевченка, 1).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.