Справа № 420/11524/22
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком позивачу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії позивачу та зарахувати періоди роботи з 17.04.1981 року по 10.07.1995 року включно на посадах «плотника 2 та 3 розряду» і «оператора 3 розряду»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити пенсію за віком позивачу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03 червня 2022 року він звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком, оскільки досяг пенсійного віку та мав на момент звернення необхідну кількість стажу, що передбачено ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням №25 від 15.06.2022 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії з посиланням на необхідність надати уточнюючу довідку про період з 16.04.1981 по 10.07.1995 року згідно запису № 6-9 трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки відсутнє перейменування підприємства.

Позивач подав до пенсійного органу архівну довідку від 04.07.2022 року № 09-08/255, видану адміністрацією п. Первомайськ, згідно з якою вказується, що 05.06.1970 року № 333 розпорядженням зам. Голови республіканського об`єднання Межколхозбуд від 09 червня 1970 року №199 було створено Тираспольська передвижна будівельна механізована колона №15 (скорочено ПСМК-15). Пізніше вказане підприємство було перейменовано на Муніципальне унітарне підприємство «ПМК-15».

Проте, рішенням від 19.07.2022 року №25 пенсійним органом знову було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з недостатньою кількістю необхідного страхового стажу, оскільки не зараховано періоди роботи з 17.04.1981 року по 10.07.1995 року.

Позивач вказав, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Позивач зазначив, що згідно відомостей, які містяться в його трудовій книжці, у період, не зарахований відповідачем, з 17.04.1981 року по 10.07.1995 року, він був прийнятий в ПСМК-15 плотником по 2 розряду на дільницю №3 та був звільнений за власним бажанням з 10.07.1995 року.

Відповідач, не зараховуючи період роботи з 17.04.1981 року по 10.07.1995 року згідно архівної довідки від 04.07.2022 року № 09-08/255, виданої Радою народних депутатів адміністрації с. Первомайськ, Слободзейського району, вказав, що Придністровська Молдавська Республіка не входить до складу держави-учасника Співдружності Незалежних Держав відповідно до Угоди від 13.03.1992 року про гарантії прав учасників щодо пенсійного забезпечення.

У відповідь на вказані доводи, позивач зауважив, що Республіка Молдова вважає Придністровський регіон своєю територією, а тому на її територію також розповсюджується дія цієї Угоди.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою від 23 серпня 2022 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

07.09.2022 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву (вхід. № 25861/22), відповідно до якого відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позивач звернувся до Головного управління із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Розглянувши надані позивачем документи, зокрема архівну довідку від 04.07.2022 року № 09-08/255, видану Радою народних депутатів адміністрації с. Первомайськ, Слободзейського району Придністровської Молдавської Республіки, відповідачем не зараховано період роботи з 16.04.1981 по 10.07.1995, оскільки Придністровська Молдавська Республіка не входить до складу держави-учасника Співдружності Незалежних Держав відповідно до Угоди від 13.03.1992 року про гарантії прав учасників щодо пенсійного забезпечення.

Відповідач вказав, що відповідно до положень Закону №1058, позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю страхового стажу, а відсутність необхідного страхового стажу не дає права на призначення спірного виду пенсії.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

На виконання ухвали відповідач надав до суду завірену копію пенсійної справи позивача (Вхід. № 27621/22 від 31.08.2022 року).

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 17.04.1981 року по 10.07.1995 року був прийнятий на роботу плотником по 2 розряду, 25.03.1982 року було присвоєно плотник 3 розряд, 08.10.1990 року присвоєно 4 розряд, з 15.11.1990 року переведений оператором 3 розряду та був звільнений за власним бажанням 10.07.1995 року, що підтверджується записами в трудовій книжці, наявними в матеріалах пенсійної справи позивача.

12.07.2022 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком.

15.06.2022 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийнято рішення №25 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". У рішенні вказано, що страховий стаж роботи позивача складає 10 років 11 місяців. До страхового стажу не враховано періоди роботи з 16.04.1981 р. по 10.07.1995 р., оскільки у трудовій книжці відсутнє перейменування підприємства. У рішенні зазначено про необхідність надати уточнюючу довідку про періоди роботи, видану підприємством на підставі первинних документів та архівну довідку про перейменування підприємства.

Судом встановлено, що в липні 2022 року позивач надав до пенсійного органу архівну довідку від 04.07.2022 року № 09-08/255, видану Радою народних депутатів адміністрації с. Первомайськ, Слободзейського району Придністровської Молдавської Республіки, проте рішенням №25 від 19.07.2022 року відповідачем знову було відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з не зарахуванням стажу роботи з 16.04.1981 р. по 10.07.1995 р., оскільки Придністровська Молдавська Республіка не входить до складу держави-учасника Співдружності Незалежних Держав відповідно до Угоди від 13.03.1992 року про гарантії прав учасників щодо пенсійного забезпечення.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1058-IV, у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу:

по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до пп. 1.8., 1.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (надалі Порядок № 22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Згідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Згідно відомостей, які містяться в трудовій книжці позивача, у період, не зарахований відповідачем, з 17.04.1981 року по 10.07.1995 року позивач був прийнятий на роботу в ПСМК-15 (згідно архівної довідки від 01.07.2022р. № 09-08/255 (а.с.65) перейменоване в АП "ПМК-15") плотником по 2 розряду, 25.03.1982 року було присвоєно плотник 3 розряд, 08.10.1990 року присвоєно 4 розряд, з 15.11.1990 року переведений оператором 3 розряду та був звільнений за власним бажанням 10.07.1995 року.

Не зараховуючи період роботи з 17.04.1981 року по 10.07.1995 року відповідач зазначає, що згідно з архівною довідкою від 04.07.2022 року № 09-08/255, виданою Радою народних депутатів адміністрації с. Первомайськ, Слободзейського району Придністровської Молдавської Республіки не зараховано вказаний період роботи, оскільки Придністровська Молдавська Республіка не входить до складу держави-учасника Співдружності Незалежних Держав відповідно до Угоди від 13.03.1992 року про гарантії прав учасників щодо пенсійного забезпечення.

Таким чином, на обґрунтування своєї відмови у призначенні пенсії відповідач посилається на те, що дія вказаної міжнародної Угоди не розповсюджується на територію Придністровського регіону.

Позивач з цього приводу зазначає, що Республіка Молдова вважає Придністровський регіон своєю територією, а тому на її територію також розповсюджується дія цієї Угоди.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини регулюються Угодою між Урядом України та Урядом Республіки Молдова про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях.

Частиною першою статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Частиною першою статті 7 КАС України передбачено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 2 Закону України «Про міжнародні договори України» встановлено, що міжнародний договір України - укладений у письмовій формі з іноземною державою або іншим суб`єктом міжнародного права, який регулюється міжнародним правом, незалежно від того, міститься договір в одному чи декількох пов`язаних між собою документах, і незалежно від його конкретного найменування (договір, угода, конвенція, пакт, протокол тощо).

Також, положеннями цієї статті вказано, що ратифікація, затвердження, прийняття, приєднання - залежно від конкретного випадку форма надання згоди України на обов`язковість для неї міжнародного договору.

Сторонами не оспорюється, що за офіційною позицією України, Придністровський район вважається складовою частиною Республіки Молдова та стосовно нього застосовуються міжнародні та двосторонні угоди, укладені між Україною та Республікою Молдова.

Так, суд встановив, що між Урядом України та Урядом Республіки Молдова укладена Угода про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення (далі Угода), яку ратифіковано Законом України 434/96-ВР та набрала чинності для України 19.11.1996 року.

Таким чином, суд доходить висновку, що вказана Угода є частиною національного законодавства України відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України.

Стаття 2 Угоди передбачає, що ця Угода поширюється на державне пенсійне забезпечення громадян, яке встановлене або буде встановлене законодавством кожної з держав.

Під пенсійним забезпеченням в цій Угоді маються на увазі всі види державних пенсій, які призначаються громадянам у відповідності із законодавством України або законодавством Республіки Молдова.

Відповідно до ст. 4 Угоди, після вступу в дію цієї Угоди Договірні Сторони надають на своїй території постійно проживаючим громадянам, в тому числі і тим, які переїхали (приїхали) із іншої Договірної Сторони,однакові зі своїми громадянами права в галузі пенсійного забезпечення.

Пенсійне забезпечення громадян України і громадян Республіки Молдова та членів їх сімей здійснюється по законодавству тієї держави, на території якої вони постійно проживають (ст. 5 Угоди).

Згідно з даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 01.07.2019 року, про що свідчить печатка Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області (а.с.12).

Так, відповідно до ст. 8 Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Молдова про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення, при призначенні пенсії, в тому числі пенсії на пільгових умовах та за вислугу років, обчислення трудового (страхового) стажу, накопиченого у відповідності із законодавством України і законодавством Республіки Молдова, в тому числі і до вступу в дію цієї Угоди, а також на території держав, які входили до складу колишнього СРСР до 1 січня 1992 року, проводиться по законодавству держави, яка призначає пенсію.

Тобто, в даному випадку позивачу має бути здійснено обчислення трудового (страхового) стажу за законодавством України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 вказаної статті Закону, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-ІV).

Закон №1058-ІV набрав чинності 01 січня 2004 року.

Періоди трудової діяльності до 01 січня 2004 року, які зараховуються до страхового стажу, визначені статтею 56 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (надалі Закон №1788-XII).

Так, згідно зі статтею 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такі самі положення передбачені п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок № 637), а саме: основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 1.1.Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств,сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Правила заповнення трудової книжки закріплені у п. 2 цієї Інструкції, та відповідно до п. 2.2. Інструкції, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Відповідно до п. 2.4. цієї Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Таким чином, основний документ, який підтверджує трудовий (страховий) стаж є трудова книжка.

Лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Суд враховує, що спірні записи № 6-9 у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 містять всі необхідні відомості, передбачені пунктом 2.2. Інструкції, не містять підчисток, виправлень, формально відповідають вимогам, які висуваються законодавством до ведення трудових книжок.

Статтею 15 Угоди встановлено, що необхідні для пенсійного забезпечення документи, які видані у встановленому порядку на території України і на території Республіки Молдова, в тому числі і до вступу в силу цієї Угоди, а також на території держав, які входили до складу колишнього СРСР до 1 січня 1992 року, приймаються без легалізації.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що записи №№ 6-9 у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 мають бути враховані відповідачем при обчислені трудового (страхового) стажу позивача.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у зарахуванні спірного періоду роботи до загального страхового стажу, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №25 від 19.07.2022 року щодо відмови у зарахуванні до загального страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 17.04.1981 року по 10.07.1995 року включно на посадах «плотника 2 та 3 розряду» і «оператора 3 розряду» - є протиправним та підлягає скасуванню.

Також суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 17.04.1981 року по 10.07.1995 року включно на посадах «плотника 2 та 3 розряду» і «оператора 3 розряду» та призначити пенсію за віком ОСОБА_1 .

Оскільки позивачу відмовлено у призначенні пенсії саме рішенням відповідача №25 від 19.07.2022 року, то ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування цього рішення, а не визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог відповідно до приписів ч.2 ст.9 КАС України та визнання протиправним та скасування рішення Головного управління №25 від 19.07.2022 року.

При цьому, у задоволенні вимоги про протиправність дій відповідача слід відмовити, оскільки відповідачем прийняте рішення зі спірного питання, а не вчинено будь-які протиправні дії.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позову сплачений судовий збір належить компенсації за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, яким ухвалене протиправне рішення, на користь позивача. Часткове задоволення позову за встановлених судом обставин (протиправність рішення відповідача та наявність порушень прав позивача) не впливає на розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 132, 139, 241-246, 293 України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65107, ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №25 від 19.07.2022 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 17.04.1981 року по 10.07.1995 року включно на посадах «плотника 2 та 3 розряду» і «оператора 3 розряду» та призначити пенсію за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65107, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів