Справа № 460/159/21
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2022 року м. Рівне№ 460/159/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Комунального некомерційного підприємства "Дубенська міська лікарня" Дубенської міської ради до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Комунального некомерційного підприємства "Дубенська міська лікарня" Дубенської міської ради (далі по тексту позивач) до Управління Держпраці у Рівненській області (далі по тексту відповідач) про визнання протиправним та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 02.12.2020 №РВ8167/2027/АВ-РВ8359/П/2027/000036/ІП-ФС.

Позов обґрунтовано тим, що оспорювана постанова є протиправною, оскільки жодних порушень трудового законодавства позивачем допущено не було.

Ухвалою суду від 14.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 16.02.2021, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

16.02.2021 підготовче засідання відкладено на 02.03.2021.

01.03.2021 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, за змістом якого висновки викладені в акті перевірки відповідають фактичним обставинам справи, а тому оскаржувана постанова є правомірною.

02.03.2021 підготовче засідання не відбулося у зв`язку тимчасовою непрацездатністю головуючого судді. Підготовче засідання відкладено на 16.03.2021.

У підготовчому засідання 16.03.2021 оголошено перерву на 20.04.2020.

20.04.2021 підготовче засідання не відбулося у зв`язку тимчасовою непрацездатністю головуючого судді. Підготовче засідання відкладено на 29.04.2021.

Підготовче засідання 29.04.2021 відкладено на 18.05.2021.

Ухвалою суду від 18.05.2021 вирішено перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 22.12.2022 у задоволенні клопотання Управління Держпраці у Рівненській області про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою суду від 22.12.2022 допущено процесуальне правонаступництво у справі №460/159/21 шляхом заміни відповідача, Управління Держпраці у Рівненській області (ідентифікаційний код юридичної особи 39780243), його правонаступником - Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці (79000, пл. Міцкевича, 8 (7 поверх), м. Львів, ідентифікаційний код 44778105).

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позовну заяву та дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Комунальне некомерційне підприємство "Дубенська міська лікарня" Дубенської міської ради зареєстроване як юридична особа з 28.10.2011 (номер запису: 0001821 від 27.12.2018). Основним видом економічної діяльності підприємця за КВЕД є 86.10 Діяльність лікарняних закладів (основний).

Уповноваженими особами Управління Держпраці у Рівненській області було проведено інспекційне відвідування у Комунальному некомерційному підприємстві "Дубенська міська лікарня" Дубенської міської ради, за результатами якого складено акт від 13.10.2020 №РВ 8167/2027/АВ-РВ8359/П/2027.

У акті зазначено про порушення відповідачем вимог:

- ч.3 ст.49-2 КЗпП України, у зв`язку з звільненням та змінами в організації виробництва і праці адміністрацією КНП "Дубенська міська лікарня" не запропоновано іншу роботу в даній установі при звільнені наступним працівникам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 ;

-ч.2 ст.49-4 КЗпП України, у зв`язку із звільненням та змінами в організації виробництва і праці адміністрацією КНП "Дубенська міська лікарня" не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення про наступні звільнення не проведено консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. Звернення до профспілки КНП "Дубенська міська лікарня" було від 12.06.2020 №531/01-17 вивільнення працівників відбулося 14 та 15 липня 2020 року. Слід відмітити, що згоду на звільнення працівників профспілка не надала;

- ч.2 ст.30 Закону України "Про оплату праці" відповідно до табелю обліку використання робочого часу за червень 2020 року в ОСОБА_2 в табелі стоять позначки (Н3)- неявка з нез`ясованих причин, підтверджуючих актів про причини відсутності ОСОБА_5 та пояснень від адміністрації закладу під час інспекційного відвідування не надано.

На підставі акта інспекційного відвідування 13.10.2020 №РВ 8167/2027/АВ-РВ8359/П/2027 першим заступником начальника Управління Держпраці у Рівненській області винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення 02.12.2020 №РВ8167/2027/АВ-РВ8359/П/2027/000036/ІП-ФС, якою на Комунальне некомерційне підприємство "Дубенська міська лікарня" Дубенської міської ради накладено штраф у розмірі 15 000,00грн.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі Закон №877-V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч.1 ст.259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96) встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп.6 п.4 Положення №96).

Згідно з пп.5 п.6 Положення №96, Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Як визначено п.7 Положення №96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Управління Держпраці у Рівненській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується, згідно з Положенням про Управління Держпраці у Рівненській області, затверджене наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 №84.

Таким чином, Управління Держпраці у Рівненській області є органом, якому чинним законодавством надані владні управлінські функції щодо реалізації державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю" від 21.08.2019 №823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі Порядок №823).

Підстави проведення інспекційних відвідувань щодо додержання законодавства про працю встановлені також у п.5 Порядку №823.

За приписами п.2 Порядку №823 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до ч.11 ст.4 Закону №№877-V, плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

У разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою (п.14 Порядку №823).

Згідно з вимогами ч.1, абз.9 ч.2 ст.265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

перевищення встановленої статтею 21-1 цього Кодексу допустимої кількості трудових договорів з нефіксованим робочим часом або ведення недостовірного обліку робочого часу працівника, який працює за трудовим договором з нефіксованим робочим часом, стосовно фактично виконуваної ним роботи - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

Згідно з ч.3,4 ст.265 КЗпП України, штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 10 статті 265 КЗпП України передбачено, що сплата штрафу не звільняє від усунення порушень законодавства про працю.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок №509).

Відповідно до п.2 Порядку №509 (у редакції, чинній на час виникнення спріних правовідносин), штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені, зокрема, на підставі акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

Щодо порушень, встановлених під час інспекційного відвідування, суд зазначає таке.

Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Кодекс законів про працю визначає загальні підстави припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, які можуть застосовуватися до усіх працівників (ст. 40 КЗпП України), а також додаткові підстави, які стосуються окремих категорій працівників (ст. 41 КЗпП України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України роботодавець має право звільнити працівника у випадку змін в організації виробництва і праці, зокрема ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Саме роботодавець визначає доцільність скорочення чисельності або штату працівників. Тому оскарження працівниками рішень про визначення структури підприємства чи установи, зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників не вважається належним способом захисту. Прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємства чи установи (постанова Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 451/706/18). Розірвання трудового договору за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України передбачає дотримання певної процедури.

Згідно ст. 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках, зокрема, звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації.

Частиною 2 статті 49-4 КЗпП України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний термін обґрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником.

Доказів того, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 не є членами профспілки, яка діє в Комунальному некомерційному підприємстві "Дубенська міська лікарня" Дубенської міської ради матеріали справи не містять.

Водночас, ОСОБА_1 звільнено з роботи 03.06.2020, відповідно до наказу від 29.05.2020 №210-ос; ОСОБА_3 14.07.2020, відповідно до наказу від 13.07.2020 №270-ос; ОСОБА_4 15.07.2020, відповідно до наказу від 14.07.2020 №272-ос.

Судом встановлено, Комунальне некомерційне підприємство "Дубенська міська лікарня" Дубенської міської ради 30.03.2020 листом за №247/01-17 звернулося до профспілкового комітету КНП "Дубенська міська лікарня" в якому повідомило, що з 01.04.2020 КНП "Дубенська міська лікарня" переходить на нову модель фінансування через укладення договорів з НСЗУ. З метою ефективного використання фінансового та кадрового ресурсу з закладі будуть проведенні заходи з оптимізації в зв`язку з змінами в організації виробництва і праці. При вивільненні працівників будуть дотримані всі норми чинного законодавства України.

Проте, доказів того, що Комунальне некомерційне підприємство "Дубенська міська лікарня" Дубенської міської ради зверталося до профспілкового комітету КНП "Дубенська міська лікарня" з письмовим поданням про розірвання трудового договору з працівниками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Таким чином, позивачем порушено вимоги ч.2 ст.49-4 КЗпП України.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17.01.2022 у справі № 559/1559/20, яке набрало законної сили 17.12.2022, ОСОБА_2 за період часу з 11.12.2018 року по 23.06.2020 року, працюючи в КНП "Дубенська міська лікарня не був членом первинної профспілкової організації працівників охорони здоров`я КНП "Дубенська міська лікарня". Відтак, необхідності у зверненні до профспілкової організації для дачі згоди на звільнення не було.

Вказані обставини в силу вимог ч.4 ст.78 КАС України не потребують доказування під час розгляду даної справи.

Згідно ч.2, 3 ст.49-2 КЗпП України, при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 06.05.2020 у справі №487/2191/17 при звільненні працівника у зв`язку зі скороченням штату роботодавець зобов`язаний йому запропонувати всі вакансії, що відповідають вимогам посади чи роботи за відповідною професією чи спеціальністю, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо, які існують на підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

При скороченні чисельності або штату працівників переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою продуктивністю праці і кваліфікацією (ч.1 ст.42 КЗпП України). Проте, воно враховується лише у випадку скорочення однорідних професій чи посад, на чому наголосив Верховний Суд у постанові від 13.12.2018 по справі № 577/256/18. Право визначати рівень кваліфікації і продуктивності належить роботодавцю.

Як свідчить інформація про наявність вакантних посад в Комунальному некомерційному підприємстві "Дубенська міська лікарня" Дубенської міської ради за період з 01.01.2020 по 15.07.2020 в Комунальному некомерційному підприємстві "Дубенська міська лікарня" Дубенської міської ради були вакантні наступні посади: 1,0 посади лікаря терапевта приймального відділення, 1,0 посади ендокринолога, 1,0 посади бухгалтера, 1.0 посади машиніста котлів.

Відповідно до відомостей, зазначений у розділі 77 "Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 78. Охорона здоров`я", затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 29 березня 2002 р. № 117 лікар-терапевт повинен відповідати наступним кваліфікаційним вимогам: повна вища освіта (спеціаліст, магістр) за напрямом підготовки "Медицина", спеціальністю "Лікувальна справа". Спеціалізація за фахом "Терапія" (інтернатура, курси спеціалізації). Наявність сертифіката лікаря-спеціаліста. Без вимог до стажу роботи.

Відповідно розділу 18 цього ж Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, лікар-ендокринолог повинен відповідати наступним кваліфікаційним вимогам: повна вища освіта (спеціаліст, магістр) за напрямом підготовки "Медицина", спеціальністю "Лікувальна справа". Проходження інтернатури за спеціальністю "Терапія" з наступною спеціалізацією з "Ендокринології". Наявність сертифіката лікаря-спеціаліста. Без вимог до стажу роботи.

Відповідно до відомостей, зазначених в абз.11 пункту 2 "Бухгалтер (Професіонали) " розділу 1 "Професії керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців" Довіднику кваліфікаційних характеристик професій працівників, Випуск 1 "Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності", затвердженого Наказом від 29.12.2004 №336 Міністерства праці та соціальної політики України кваліфікаційними вимогами до посади бухгалтера (з дипломом спеціаліста) є повна вища освіта відповідного напряму підготовки (спеціаліст) без вимог до стажу роботи.

Відповідно до відомостей, зазначений у розділі 23 "Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 62. Виробництво та розподілення електроенергії", затвердженого наказом затверджено наказ Міністерства палива та енергетики України 16.03.2001 №19 оператор котлів найнижчої III групи кваліфікації повинен відповідати наступним кваліфікаційним вимогам Кваліфікаційні вимоги. Повна загальна середня освіта та професійно-технічна освіта або повна загальна середня освіта та професійна підготовка на виробництві, без вимог до стажу роботи.

Як свідчить посвідчення № НОМЕР_1 , ОСОБА_2 має вищу кваліфікацію зі спеціальності "Стоматологія". Згідно сертифіката спеціаліста №114534, відповідачу присвоєно звання лікаря (провізора)-спеціаліста за спеціальністю "Організація і управління охороною здоров`я".

Відповідно до посвідчення №9609, ОСОБА_4 має вищу кваліфікацію зі спеціальності "Рентгенологія".

Оскільки кваліфікація зазначених осіб не відповідає кваліфікаційним вимогам жодної з посад, яка була вакантна в КНП "Дубенська міська лікарня", тому вони не могли бути призначені на вказані вище посади. Отже, у відповідача не виник обов`язок пропонувати ОСОБА_2 , ОСОБА_4 вакантні посади.

Вказані обставини в частині що стосуються ОСОБА_2 встановленні рішенням рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17.01.2022 у справі № 559/1559/20, яке набрало законної сили 17.12.2022.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2018 у справі №800/538/17 зроблено висновок, що "за приписами частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, і ВеликаПалата Верховного Суду не вбачає правових підстав відступити від цих висновків".

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Судом встановлено, що відповідач не виконав обов`язок надання пропозицій для ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про всі наявні на підприємстві вакансії, які були на підприємстві протягом двох місяців і які існували на день звільнення.

Вказані обставини в частині що стосуються ОСОБА_1 встановленні постановою Рівненського апеляційного суду Рівненської області від 12.07.2022 у справі № 559/1890/20, яка набрала законної сили 12.07.2022 та не потребують доказування під час розгляду даної справи.

У сукупності викладених обставин, судом у ході розгляду справи встановлено порушення позивачем вимог ч.3 ст.49-2 КЗпП України.

Щодо порушення вимог ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці», суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці» роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

У ході проведення інспекційного відвідування працівниками відповідача було встановлено, що відповідно до табелів обліку використання робочого часу за травень червень 2020 року ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці з нез`ясованих причин .

Так, судом встановлено, що відповідно до табелів обліку використання робочого часу за травень червень 2020 року, ОСОБА_2 у період з 05.05.2020 по 23.06.2020 був відсутній на робочому місці неявка з нез`ясованих причин (НЗ).

Наказом від 05.12.2008 №489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» затверджено типову форму №П-5 табелю обліку використання робочого часу. Відповідно до якої 5 табелю обліку використання робочого часу умовне позначення- неявки з нез`ясованих причин (НЗ).

Оскільки на звернення позивача щодо прибуття ОСОБА_2 на робоче місце останнім було проігноровано, будь-яких документів що підтверджуються поважність причин неявки на робоче місце у період з 05.05.2020 по 23.06.2020 ОСОБА_2 надано не було.

Під час проведення інспекційного відвідування відповідачем не було встановлено, що КНП "Дубенська міська лікарня" виплатила ОСОБА_2 заробітну плату за вказаний період.

Відтак, порушення КНП "Дубенська міська лікарня" вимог ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці» під час розгляду даної справи судом не встановлено.

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 02.12.2020 №РВ8167/2027/АВ-РВ8359/П/2027/000036/ІП-ФС є протиправною та підлягає до скасування в частині порушення вимог ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці» на суму штрафу 5000,00грн.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Відповідно до вимог ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1135,00грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Комунального некомерційного підприємства "Дубенська міська лікарня" Дубенської міської ради до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування постанови задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 02.12.2020 №РВ8167/2027/АВ-РВ8359/П/2027/000036/ІП-ФС в частині порушення вимог ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці» на суму штрафу 5000,00грн (п`ять тисяч гривень).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Комунального некомерційного підприємства "Дубенська міська лікарня" Дубенської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці судовий збір в сумі 1135,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 22.12.2022.

Учасники справи:

Позивач: Комунальне некомерційне підприємство "Дубенська міська лікарня" Дубенської міської ради (вул.Львівська,73,м.Дубно,Дубенський район, Рівненська область,35603, ідентифікаційний код 37624798)

Відповідач: Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (79000, пл. Міцкевича, 8 (7 поверх), м. Львів, )

Суддя В.В. Щербаков