Справа № 686/14917/21
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/14917/21

Головуючий у 1-й інстанції: Приступа Д.І.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

22 грудня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Чорнокнижник О.В.,

представника позивача: Іваницького А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Хмельницького міськрайонного суду в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАН №4341683 від 12.06.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06.07.2022 позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАН №4341683 від 12.06.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрито.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, при цьому, стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, посилаючись на судову практику Європейського Суду з прав людини вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що судове рішення має бути вмотивованим, однак, на противагу, рішення суду першої інстанції не містить жодного аналізу обставин, обґрунтування позиції чи мотивів прийнятого рішення. При цьому вказує, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наявним у матеріалах справи відеозаписом.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що пристрій, яким здійснено заміри швидкості належним чином не повірений, не може використовуватись у ручному режимі. В оскаржуваній постанові відсутні посилання на відео чи фото докази. Також вказано, що працівниками поліції не роз`яснено позивачу права та порушено право на отримання правової допомоги.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалами суду від 06.12.2022 та 19.12.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 20.12.2022 на 10:00 год в режимі відеоконференції.

20.12.2022 у зв`язку з неможливістю провести відеоконференцію та проблемами зі зв`язком розгляд справи перенесено на 22.12.2022 на 10:30 год.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відносно ОСОБА_1 , винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

ОСОБА_1 , визнано винним в тому, що він 12.06.2021, в м. Хмельницькому, по вул. Старокостянтинівське шосе, керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 77 км/год. при дозволеній швидкості 50 км/год., чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

Позивач вважаючи спірну постанову протиправною, звернувся з відповідним позовом до суду.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною 1 ст. 122 КУПАП вказано, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Статтею 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказами в адміністративному судочинстві, згідно ст. 72 КАС України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 40 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керував транспортним засобом на швидкості 77 км/год при дозволеній 50 км/год, чим допустив порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

На підтвердження правомірності свого рішення відповідачем надавалися до суду компакт-диск із відеозаписом з боді-камери поліцейського, відеозапис та фотознімок з лазерного вимірювача швидкості, якими зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення (перевищення швидкості) та розгляд працівниками поліції справи про адміністративне правопорушення.

Крім того з відеозаписів з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівниками поліції вживалися, засобами телефонного зв`язку, заходи для забезпечення права позивача на юридичну допомогу. Однак, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття оскаржуваної постанови юридична допомога позивачу не надана. При цьому позивач виявив бажання користуватися правом на юридичну допомогу, що також зафіксовано на відеозаписі.

Статтею 286 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, це користуватися при розгляді справи юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про недотримання відповідачем, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, вимог ст. 268 КУпАП, зокрема не надано позивачу можливості скористатись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Відтак для належного розгляду працівниками поліції справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідачу необхідно належним чином забезпечити право позивача на юридичну допомогу адвоката чи іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову шляхом скасування постанови серії ЕАН №4341683 від 12.06.2021 та направлення справи відповідачу на новий розгляд. Підстави для закриття провадження в справі відсутні.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2022 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАН №4341683 від 12 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати.

Справу про вчинення адміністративного правопорушення направити до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції на новий розгляд.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.