Справа № 520/22251/21
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

13 грудня 2022 р. справа №520/22251/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар`єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - К.Курбатової,

за участю:

представника відповідача - А.Григор`євої,

представника третьої особи - Ю.Книги,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГЕНТСТВО КОМПЛЕКСНОЇ БЕЗПЕКИ - ОХОРОННА ФІРМА" (пр-т Московський, б179-Б, офіс 701, м.Харків, 61068, ) до Державної податкової служби України (Львівська площа, буд.8, м.Київ, 04053, ), третя особа: Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України (вул. Пушкінська, буд.46, м.Харків, 61057, ) про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "АГЕНТСТВО КОМПЛЕКСНОЇ БЕЗПЕКИ-ОХОРОННА ФІРМА", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України, в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України від 05.08.2021 за вих. №2958/ІПК/99-00-21-03-02-06.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що надана ДПС України позивачу індивідуальна податкова консультація від 05.08.2021 за вих.№2958/ІПК/99-00-21-03-02-06 не відповідає нормам ст.52 Податкового кодексу України та порушує права платника податків на тримання чіткого роз`яснення питань, встановлених у своєму зверненні.

Ухвалою суду від 08.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін у судове засідання.

Відповідач Державна податкова служба України, надіслав на адресу суду відзив, в якому заперечував проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що суб`єкт владних повноважень у спірних правовідносинах діяв в порядку, в спосіб, в межах та на підставі, визначених чинним законодавством України. Зміст та форма податкової консультації повністю відповідає Податковому кодексу України, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 09.12.2021 вирішено здійснювати подальший розгляд справи за правилами загального позовного провадження та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Оскільки на території м.Харкова та Харківської області з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Ухвалою суду від 22.11.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів через програму Easycon.

У судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не прибув, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надсилав, причини неявки не повідомив.

Представник відповідача - А.Григор`єва, у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи - Ю.Книга, підтримала правову позицію відповідача, просила відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи позовної заяви, заслухавши заперечення представника відповідача та пояснення представника третьої особи, суд встановив наступні обставини.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "АГЕНТСТВО КОМПЛЕКСНОЇ БЕЗПЕКИ - ОХОРОННА ФІРМА" (), зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як суб`єкт господарювання 25.07.2016 за №0070268.

Перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області на загальній системі оподаткування, є платником податку на прибуток підприємств та платником податку на додану вартість.

01 лютого 2017 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Надежда" укладено договір №01/02/17-Н, за умовами якого замовник (ТОВ ВКФ "Надежда") передає, а виконавець (ТОВ "АГЕНТСТВО КОМПЛЕКСНОЇ БЕЗПЕКИ-ОХОРОННА ФІРМА") приймає під охорону об`єкт №1 та об`єкт №2 замовника на період послуг за договором.

Однак, замовник свої зобов`язання щодо своєчасної оплати наданих послуг за грудень 2017 року та лютий 2018 року не виконав, внаслідок чого виникла дебіторська заборгованість у розмірі 63811,10 грн.

За фактом несплати контрагентом позивача наданих послуг за договором від 01.02.2017 №01/02/17-Н, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.09.2020 у справі №922/1536/20 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АГЕНТСТВО КОМПЛЕКСНОЇ БЕЗПЕКИ - ОХОРОННА ФІРМА" до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Надежда" про стягнення грошових коштів.

Вказане рішення суду залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.01.2021.

Як зазначає представник позивача у позовній заяві, виконуючи норми Податкового кодексу України, позивач зареєстрував господарські операції, які не сплачені замовником, надіславши для реєстрації:

- податкову накладну від 31.12.2017 №113 на загальну суму 77875,90 грн (ПДВ 12979,32 грн);

- податкову накладну від 31.01.2018 №73 на загальну суму 1811,10 грн (ПДВ 301,85 грн).

Також, вказана інформацію відображена платником податків в податкових деклараціях, наданих податковому органу.

Оскільки позивач не отримав вказані кошти, судова процедура проведена та не дала результату, інших варіантів стягувати вказані кошти у позивача не має, останній скористався своїм податковим правом та скерував на адресу Державної податкової служби України звернення на отримання індивідуальної податкової консультації в письмовій формі від 26.04.2021 за вих.№01 в якому, враховуючи вказане, просив надати роз`яснення з наступних питань:

1) Чи можливо, шляхом відповідного коригування, зняти вказані податкові зобов`язання шляхом зменшення податку на прибуток?

2) Чи можливо, шляхом відповідного коригування, повернути податковий кредит на вище вказану несплачену суму?

3) Яким чином можливо провести вище вказану процедуру?

У відповідь на звернення позивача, ДПС України надано індивідуальну податкову консультацію від 05.08.2021 №2958/ІПК/99-00-21-01-02-06, в якій відповідачем визначено непогашену суму податкового зобов`язання за описаною товариством господарською операцією безнадійною заборгованістю та зазначено:

щодо питання оподаткування податку на прибуток - "при списанні дебіторської заборгованості, яка відповідає ознакам, встановленим підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Кодексу за рахунок створеного резерву сумнівних боргів, фінансовий результат до оподаткування згідно з підпунктом 139.2.1 пункту 139.2 статті 139 Кодексу підлягає збільшенню на суму витрат понад суму резерву сумнівних боргів, а в разі списанні дебіторської заборгованості, яка відповідає ознакам, встановленим підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Кодексу щодо якої не створено резерв сумнівних боргів, фінансовий результат до оподаткування згідно з підпунктом 139.2.1 пункту 139.2 статті 139 Кодексу підлягає збільшенню на суму списаної заборгованості. При цьому фінансовий результат зменшуватиметься на суму списаної дебіторської заборгованості (у тому числі за рахунок створеного резерву сумнівних боргів) за зобов`язаннями, щодо яких минув строк давності";

щодо питання оподаткування податком на додану вартість - "посилаючись на п.187.1 ст.187, п.201.ст.201, п.192 ст.192 Податкового кодексу України вказано, що на дату постачання товарів/послуг (перша подія) платник податку зобов`язаний був визначити податкові зобов`язання та скласти і зареєструвати в ЄРПН відповідну податкову накладну. Враховуючи відсутність підстав, визначених п.192 ст.192 ПКУ для коригування податкових зобов`язань (покупцем не були повернуті продавцю раніше поставлені товари/послуги та не змінюється сума компенсації вартості таких товарів/послуг), то при списанні дебіторської заборгованості продавець не має законодавчих підстав для коригування суми податкових зобов`язань з податку на додані вартість та складання розрахунку коригування до податкової накладної, складеної на дату постачання товарів/послуг".

Вважаючи, що надана ДПС України індивідуальна податкова консультація не відповідає вимогам чинного податкового законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку звернення платника податків до контролюючих органів про надання індивідуальних податкових консультацій з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства та порядку розгляду таких звернень регулюються нормами Податкового кодексу України.

За змістом положень статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право, окрім іншого безоплатно отримувати у контролюючих органах, у тому числі і через мережу Інтернет, інформацію про податки та збори і нормативно-правові акти, що їх регулюють, порядок обліку та сплати податків та зборів, права та обов`язки платників податків, повноваження контролюючих органів та їх посадових осіб щодо здійснення податкового контролю, в тому числі індивідуальну податкову консультацію з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.172-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Згідно з абзацом 1 пункту 52.1 та пункту 52.2 статті 52 Податкового кодексу України, за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Відповідно до підпункту 52.3 статті 52 Податкового кодексу України, за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній, у паперовій або електронній формі. Індивідуальна податкова консультація, надана у паперовій або електронній формі, обов`язково повинна містити назву - індивідуальна податкова консультація, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Положеннями пункту 53.2. статті 53 Податкового кодексу України визначено, що платник податків може оскаржити до суду надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладену в письмовій формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Скасування судом індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Зі змісту зазначених норм податкового законодавства вбачається, що індивідуальна податкова консультація за своєю правовою природою обов`язково має містити фактичні висновки контролюючого органу з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства платником податків, що повинен містити конкретні роз`яснення платнику практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин.

Отже, податкова консультація (індивідуальна) як методична й практична допомога платнику податків при виконанні ним податкового обов`язку, фактично, за всіма процедурами (нарахування та сплата платежів, пені, штрафних санкцій, оскарження дій контролюючих органів тощо):

надається платнику податків для правильності практичного застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності;

має індивідуальний характер і може використовуватися лише платником податків, якому така консультація надана;

не може встановлювати (змінювати чи припиняти) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування;

має мету - викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту конкретної правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.

Обов`язковими складовими письмової податкової консультації є: опис питань, що порушуються платником податків, обґрунтування застосування норм законодавства з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків; висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.12.2020 року у справі №805/112/16-а, від 17.04.2018 року у справі №826/2032/16, від 22.10.2019 року у справі №520/10111/18, від 28.01.2020 року у справі №804/8131/16.

Отже індивідуальна податкова консультація (допомога контролюючого органу) надається платнику податків для правильності застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акта у межах їхньої компетенції з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому така консультація надана. При цьому, надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування.

Метою податкової консультації є викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.

Платник податків має право звертатись до суду про оскарження акту ненормативного характеру - податкової консультації. Підставою для визнання податкової консультації недійсною є її суперечність правовим нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Отже, податкова консультація є правовим актом індивідуальної дії, який містить правову позицію контролюючого органу із застосуванням конкретних норм податкового законодавства, в межах повноважень.

Надаючи оцінку індивідуальній податковій консультації відповідача від 05.08.2021 №2958/ІПК/99-00-21-01-02-06, суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (далі Кодекс) об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень Кодексу.

Положеннями Кодексу не передбачені будь-які коригуючі різниці для зменшення фінансового результату до оподаткування на суму ПДВ у податкових зобов`язаннях.

Водночас суд зазначає, що у разі наявності дебіторської заборгованості, щодо якої існує невпевненість її погашення боржником, платник формує резерв сумнівних боргів.

Ознаки безнадійної заборгованості для цілей застосування положень Кодексу визначено підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Кодексу.

Таким чином, заборгованість яка виникла у Товариства за зобов`язаннями з оплати замовником послуг, наданих виконавцем, по якій минув термін позовної давності, вважатиметься безнадійною заборгованістю.

Різниці, що виникають при формуванні резервів (забезпечень) передбачені статтею 139 Кодексу.

Згідно з підпунктом 139.2.1 пункту 139.2 статті 139 Кодексу фінансовий результат до оподаткування збільшується:

на суму витрат на формування резерву сумнівних боргів або резерв очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

на суму витрат від списання дебіторської заборгованості понад суму резерву сумнівних боргів або понад резерв очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів).

Відповідно до підпункту 139.2.2 пункту 139.2 статті 139 Кодексу фінансовий результат до оподаткування зменшується:

на суму коригування (зменшення) резерву сумнівних боргів або резерв очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів), на яку збільшився фінансовий результат до оподаткування відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

на суму списаної дебіторської заборгованості (у тому числі за рахунок створеного резерву сумнівних боргів або резерв очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів), що відповідає ознакам, визначеним підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Кодексу.

Отже, при списанні дебіторської заборгованості, яка відповідає ознакам, встановленим підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Кодексу за рахунок створеного резерву сумнівних боргів, фінансовий результат до оподаткування згідно з підпунктом 139.2.1 пункту 139.2 статті 139 Кодексу підлягає збільшенню на суму витрат понад суму резерву сумнівних боргів.

У разі списання дебіторської заборгованості, яка відповідає ознакам, встановленим підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Кодексу, щодо якої не створено резерв сумнівних боргів, фінансовий результат до оподаткування згідно з підпунктом 139.2.1 пункту 139.2 статті 139 Кодексу підлягає збільшенню на суму списаної заборгованості.

При цьому, фінансовий результат до оподаткування зменшується відповідно до підпункту 139.2.2 пункту 139.2 статті 139 Кодексу на суму списаної дебіторської заборгованості (у тому числі за рахунок створеного резерву сумнівних боргів), яка відповідає ознакам, наведеним у підпункті 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Кодексу, зокрема, за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

З огляду на вищевикладене,суд дійшов висновку, що відповідачем при наданні відповіді на питання позивача стосовно відображення в податковій звітності податкових зобов`язань з податку на прибуток при умові наявності у позивача дебіторської заборгованості або безнадійного боргу.

Щодо надання відповідачем роз`яснень по другому питанню, викладеному у зверненні позивача, суд зазначає таке.

У ситуації, що була описана у зверненні ТОВ "Агентство комплексної безпеки Охоронна фірма" та розглянута ДПС при підготовці ІПК від 05.08.2021 №2958/ІПК/99-00-21-03-02-06, позивачем вказано, що згідно з укладеним договором ним у грудні 2017 року та лютому 2018 року було надано послуги з охорони об`єкту. У зв`язку з невиконанням отримувачем послуг зобов`язань щодо їх оплати, ТОВ "Агентство комплексної безпеки-Охоронна фірма" подано позов до господарського суду про стягнення сум заборгованості наданих за договором послуг, у задоволенні якого відмовлено. При цьому, як вбачалося з інформації, наданої у зверненні, ТОВ "Агентство комплексної безпеки-Охоронна фірма" за операціями з постачання послуг у зазначених періодах були визначені податкові зобов`язання з ПДВ та складено і зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні від 31.12.2017 №113 та від 31.01.2018 №73.

В частині податку на додану вартість позивач просив роз`яснити, чи можливо, шляхом відповідного коригування, повернути податковий кредит на неоплачену отримувачем послуг суму.

При цьому позивачем у зверненні зазначено, що практична необхідність отримання індивідуальної податкової консультації полягає у необхідності формування чіткого розуміння обсягів саме його податкових обов`язків, що виникають як наслідок ситуації, описаної у зверненні.

Зважаючи на те, що в описаній у зверненні ситуації, податковий кредит за операцією з надання послуг з охорони формується отримувачем таких послуг, а у позивача, як постачальника, за такою операцією виникають податкові зобов`язання з ПДВ (тобто ТОВ "Агентство комплексної безпеки-Охоронна фірма" не може "повернути податковий кредит", оскільки він ним за операцією з постачання послуг не формується).

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем в податковій консультації від 05.08.2021 №2958/ІПК/99-00-21-03-02-06 позивачу було роз`яснено обсяги його податкових обов`язків саме як постачальника, що виникають як наслідок ситуації, описаної товариством, і виходячи з практичної необхідності надання індивідуальної податкової консультації, зазначеної у зверненні.

Також суд зауважує, що відповідачем при здійсненні аналізу ситуації, описаної у зверненні, та надання у податковій консультації відповіді на порушені ТОВ "Агентство комплексної безпеки-Охоронна фірм" питання, було враховано норми підпункту "а" підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Кодексу, згідно з якими заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності, є безнадійною заборгованістю, а також норми статей 257 Цивільного кодексу України (далі ЦКУ) та 102 Кодексу, якими термін позовної давності встановлено тривалістю у три роки (1095 календарних днів).

Зважаючи на те, що звернення позивача на отримання індивідуальної податкової консультації датоване квітнем 2021 року, а заборгованість отримувача послуг перед ТОВ "Агентство комплексної безпеки-Охоронна фірма" виникла за грудень 2017 року та лютий 2018 року, то ДПС в ІПК №2958 зроблено правомірний висновок, що поставлені ТОВ "Агентство комплексної безпеки-Охоронна фірма" послуги не були оплачені протягом терміну позовної давності, а тому на дату надання ІПК №2958 заборгованість отримувача послуг перед позивачем розглядалася саме як безнадійна заборгованість.

Таким чином, оскільки у зверненні ТОВ "Агентство комплексної безпеки-Охоронна фірма" не запитувало про податкові обов`язки, які у нього виникали в попередніх періодах, то в ІПК №2958 було надано роз`яснення щодо обсягів податкових обов`язків, що виникають як наслідок ситуації, описаної у зверненні, у поточному періоді, коли заборгованість отримувача послуг перед ТОВ "Агентство комплексної безпеки-Охоронна фірма" уже є безнадійною заборгованістю.

Підсумовуючи викладене слід зазначити, що в індивідуальній податковій консультації від 05.08.2021 відповідачем було надано роз`яснення заявнику щодо обсягів саме його податкових обов`язків у ситуації, описаній у зверненні (що і було визначено у зверненні як практична необхідність для отримання індивідуальної податкової консультації), а саме щодо відсутності законодавчо визначених підстав для коригування суми податкових зобов`язань, нарахованих ТОВ "Агентство комплексної безпеки-Охоронна фірма" за операцією з постачання послуг, оскільки податкові обов`язки позивача у даному випадку не можуть виникати щодо коригування (повернення) податкового кредиту, який ним не формувався.

Також суд погоджується з доводами представника відповідача, що питання №2, сформульоване ТОВ "Агентство комплексної безпеки-Охоронна фірма" у зверненні (щодо повернення податкового кредиту), та обсяг податкових обов`язків позивача в описаній ситуації, що визначено як практична необхідність отримання індивідуальної податкової консультації, за своїм змістом (суттю) суперечать одне одному.

Суд зазначає, що у разі надання податковим органом відповіді безпосередньо на питання 2, сформульоване ТОВ "Агентство комплексної безпеки-Охоронна фірма, щодо повернення податкового кредиту, який ним фактично не формувався, така відповідь не міститиме роз`яснення обсягів податкових обов`язків позивача, що виникають як наслідок ситуації, описаної у зверненні.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що надана відповідачем індивідуальна податкова консультація відповідає нормам ст.52 Податкового кодексу України, містить чітку й необхідну інформацію, надає відповідь на зазначених у зверненні питаннях та не порушує право платника податків.

При цьому, суд зауважує, що не виправдання прийнятою ДПС України спірною індивідуальною податковою консультацією сподівань та очікування позивача з приводу порушених в зверненні питань не є підставою для визнання такої консультації протиправною.

В контексті положень статей 14 та 52 ПК України податкові консультації не мають сили нормативно-правового акту, а тому не можуть вступати в конкуренцію з іншими рішеннями (нормативно-правовими актами чи правовими актами індивідуальної дії) суб`єкта владних повноважень, оскільки за юридичною природою є відмінними від останніх. Така форма оприлюднення офіційного розуміння окремих положень законодавства, що регулює податкові правовідносини, не породжує для відповідних суб`єктів настання будь-яких юридичних наслідків, не впливає на їхні права та обов`язки, а також, не є обов`язковою для виконання.

Необхідною ознакою податкової консультації, як предмета оспорювання в судовому порядку, є її відповідність визначенню рішення (акту) суб`єкта владних повноважень в розумінні КАС України, зокрема, породження юридичних наслідків для кола суб`єктів, яким це рішення адресовано.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів та обґрунтувань позивача щодо порушень спірною індивідуальною податковою консультацією його прав та законних інтересів, у тому числі й у практичному її застосуванні.

Правилами ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що суб`єктом владних повноважень доведено правомірність прийнятої ним індивідуальної податкової консультації від 05.08.2021 №2958/ІПК/99-00-21-03-02-06, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 238, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АГЕНТСТВО КОМПЛЕКСНОЇ БЕЗПЕКИ-ОХОРОННА ФІРМА" до Державної податкової служби України, третя особа: Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 23 грудня 2022 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО