Справа № 757/28869/21-а
Суддя: Ільєва Т. Г.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Ільєвої Т.Г.,

за участю секретаря Ємець Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу №757/28869/21-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 позивач звернувся до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що інспектором батальйону БЗС роти №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Будаєвим Сергієм Олександровичем неправомірно винесено відносно позивача постанову про адміністративне правопорушення від 26.05.2021 серії ЕАН №4263455 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена незаконно та з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки в ній відсутнє належне обґрунтування обставин та доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 26.05.2021 серії ЕАН №4263455 про накладення адміністративного стягнення, винесену Інспектором батальйону БЗС роти №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Будаєвим Сергієм Олександровичем, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП і накладене на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.;

- стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції сплачений судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Ухвалою суду від 31.05.2021 позовну заяву залишено без руху.

08.06.2021 до суду надійшла заява, з якої вбачається, що недоліки вказані в ухвалі суду від 31.05.2021 усунуто.

12.07.2021 ухвалою суду було відкрито провадження та призначено до розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився, про розгляд заяви повідомлений належним чином, проте представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток та розміщенням інформації на сайті Печерського районного суду м. Києва, про причини неявки до суду не повідомила.

Відповідно до ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній даних.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими позивачем доказами, суд прийшов до наступного.

Так, позивач зазначає, що 26.05.2021 автомобіль позивача було зупинено працівником поліції, який підійшов до автомобіля та представився інспектором Большаком Тимуром Івановичем. Інспектор повідомив, що наче б то він бачив, що автомобіль позивача здійснив поворот праворуч при наявному дорожньому знаку, який передбачає рух лише прямо.

Позивач, пояснив інспектору, що фактично заїхав на цю прилеглу дорогу з іншого напрямку, який дозволяв відповідний заїзд. Під час руху було встановлено дорожній знак, який дозволяв такий напрямок руху, а тому жодного порушення ПДР не вчиняв та що дії позивача здійснено у відповідності до Правил дорожнього руху.

Однак, інспектор Большак Т.І. надав позивачу постанову про накладення адміністративного стягнення від 26.05.2021 серії ЕАН №4263455.

При ознайомленні з постановою позивач виявив, що постанова підписана (винесена) зовсім іншим інспектором - Будаєвим Сергієм Олександровичем. При цьому інспектор Будаєв С.О. автомобіль не зупиняв, про факт порушення до відома не доводив, про розгляд справи не повідомляв, права не роз`яснював та взагалі не спілкувався з позивачем до цього моменту.

Позивач вказує, що звернув увагу, що він заперечив щодо таких неправомірних дій, та наголосив, що якщо всі дії щодо зупинення автомобіля, повідомлення про порушення та повністю спілкування з позивачем здійснював один інспектор, то інший інспектор не має права виносити відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, накладено стягнення за те, що позивач «не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» та здійснив поворот праворуч, чим порушив вимоги п.8.4 ПДР».

Позивач звертає увагу, що він фактично заїхав на прилеглу дорогу з іншого напрямку, який дозволяв відповідний заїзд. Під час руху було встановлено дорожній знак, який дозволяв позивачу такий напрямок руху.

Таким чином, позивач вказує, що оскаржувана постанова винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення (Розділ ІІ позову), відсутні та не зазначені в постанові жодні допустимі фото чи відео докази правопорушення (Розділ ІІІ позову), а також постанова винесена неуповноваженою особою, оскільки позивача зупиняв, роз`яснював ймовірне порушення та весь час спілкувався по суті справи один поліцейський (Большак Т.І.), а постанову виніс зовсім інший поліцейський (Будаєв С.О.), який на місці зупинки не підходив до автомобіля.

Частиною 1 ст. 122 КПАП України передбачена відповідальність, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно зі ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною ч.1 ст.283 КУпАП, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Частиною 2 цієї статті визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

В порушення вказаних вимог в оскаржуваній постанові не наведено достатніх доказів вчинення правопорушення позивачем. Крім того, відповідач в судове засідання не з`явився, письмових заперечень та доказів, які б спростовували доводи позивача суду не надав, правомірність свого рішення суду не довів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Також, суд бере до уваги, що Верховний Суд виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення. (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 р. у справі за №724/716/16-а).

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.2КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що дії інспектора є неправомірними, а постанова серії ЕАН №4263455 від 26.05.2021, підлягає скасуванню.

Оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо порушення позивачем п.8.4. Правил дорожнього руху, якими могли бути спростовані пояснення позивача, то суд дійшов висновку про задоволення позову, скасування постанови, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов, підлягає задоволенню.

Таким чином, з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 241-247, 286, 293, 295-297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову від 26.05.2021 серії ЕАН №4263455 про накладення адміністративного стягнення, винесену Інспектором батальйону БЗС роти №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Будаєвим Сергієм Олександровичем, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (Код ЄРДПОУ 40108646; місцезнаходження юридичної особи: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Дніпровським РУ ГУ УМВС України у м. Києві 06.07.2006, Адреса: АДРЕСА_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел.: НОМЕР_3 .) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, в порядку встановленому статтею 286 КАС України.

Дата складання повного тексту постанови 22.02.2022 року.

Суддя Т.Г. Ільєва