Справа № 160/11668/22
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, підписана представником позивача адвокатом Лісневським Дмитром Олександровичем, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, яке оформлено листом від 22.11.2021 року № 24.2-06/3908;
- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової допомоги, як дружині, яка перебувала на утриманні, особи, що померла внаслідок нещасного випадку на виробництві, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату та прийняти відповідну Постанову, з урахуванням висновків суду у даній справі.
Позовна заява обґрунтована протиправністю рішення відповідача щодо відмови позивачу в призначенні одноразової допомоги як дружині, яка перебувала на утриманні, особи, що померла внаслідок нещасного випадку на виробництві, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В обґрунтування протиправності позивач зазначає, що відмова Фонду соціального страхування, викладена в листі від 22.11.2021 не відповідає чинному законодавству, не узгоджується з документами наданими заявником до заяви та порушує право заявника на отримання соціальних виплат, виходячи з наступного. Зазначає, що в порушення вимог статті 1105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та п.1.3. та 1.4 Порядку №11, Павлоградським відділенням Управління будь-яких рішень у формі постанови за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 щодо призначення одноразової допомоги дружині загиблого не приймалося. ОСОБА_1 звертаючись до Півлоградського відділення із заявою про призначення страхових виплат надала всі необхідні документи, передбачені статтею 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та розділом 5 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, які в тому числі підтверджують, що ОСОБА_1 є дружиною загиблого, проживала з ним однією сім`єю за однією адресою та перебувала на його утриманні, як мати, яка доглядає двох дітей загиблого, одному з яких на час смерті батька виповнилося лише 1 рік 6 місяців, а іншому 5 років. Позов просить задовольнити.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року вказана позовна заява була залишена без руху та цією ухвалою було запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви.
26 серпня 2022 року, засобами поштового зв`язку, від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків на виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року до якої додано: позовну заяву у новій редакції з визначенням позивача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) у двох примірниках.
До суду від Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві представник позивача, зокрема, вказав, що лист від 22.11.2021 № 24.2-06/3908 є відповіддю відокремленого підрозділу УправлінняПавлоградського відділення, в якому на обліку перебуває ОСОБА_1 . Вказаний лист не може вважатися рішенням Управління, оскільки ним повідомлено про відсутність правових підстав для призначення одноразової допомоги ОСОБА_1 , як особі, яка перебувала на утриманні померлого потерпілого. Павлоградське відділення, як відокремлений підрозділ Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, проводить свою діяльність, як і робочий орган виконавчої дирекції Фонду Управління, від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та порядку, визначених Законом № 1105.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
23 січня 2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .
Перебуваючи у шлюбі у позивача та ОСОБА_5 народилося двою дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ).
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 29 років, місце смерті с. Вербки, Павлоградський район, Дніпропетровська область, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 28 квітня 2021 року ВДРАЦС по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Згідно Лікарського свідоцтва про смерть №311 від 24 квітня 2021 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на території шахти Благодатна в с. Вербки, Павлоградський район, Дніпропетровська область, смерть настала внаслідок нещасного випадку у зв`язку з виробництвом, смертельно травмований на шахті Благодатна.
ОСОБА_5 працював гірником очисного забою на Виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля». Відповідно до запису №15 від 23 квітня 2021 року в трудовій книжці серії НОМЕР_6 від 17 травня 2010 року, трудові відносини припинено у зв`язку зі смертю працівника згідно з наказом №80-Зк від 28 квітня 2021 року.
Згідно копії наказу про внесення змін до Акту форми Н-1/П спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 23 квітня 2021 року о 12 годин 30 хвилин на Виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», затвердженого начальником ГУ Держпраці у Дніпропетровській області 15 червня 2021 року, в графі члени сім`ї потерпілого, які перебувають на його утриманні зазначено, ОСОБА_1 , 1989 р.н., яка не працює, ОСОБА_2 , 2015 р.н., син, дошкільник, ОСОБА_3 , 2019 р.н., син, дошкільник.
17 листопада 2021 року представником позивача адвокатом Лісневською Катериною Сергіївною подано до Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області заяву, відповідно до якої просить розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової допомоги, як дружині особи, яка померла внаслідок нещасного випадку на виробництві, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату та прийняти відповідну Постанову, урахуванням даної заяви. В обґрунтування заяви представник зазначає, що 05 жовтня 2021 року ОСОБА_1 повторно звернулася до Павлоградського відділення Управління із заявою про призначення одноразової допомоги дружині, померлого внаслідок нещасного випадку на виробництві, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, що передбачено ч.6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Листом №24.1-06/3518 від 20.10.2021 відділення повідомило заявника про відсутність у працівників Фонду соціального страхування України права самостійно встановлювати чи перебувала особа, яка претендує на страхові виплати у разі смерті потерпілого на його утриманні. Таким чином, в порушення ст. 44 Закону №1105 та п.п.1.3, 1.4 Порядку №11, Павлоградським відділенням Управління будь-яких рішень у формі постанови за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 05 жовтня 2021 року щодо призначення одноразової допомоги дружину загиблого у 10-ти денний термін не приймалося.
Листом від 22 листопада 2021 року за вих. №24.2-06/3908 Павлоградським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області надано відповідь на звернення адвоката, відповідно до якого повідомлено, що ОСОБА_1 призначено та виплачено одноразову допомогу сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та одноразову допомогу двом дітям, які перебували на утриманні померлого у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно п.п.1 п.2 до ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» призначено щомісячні страхові виплати у разі смерті годувальника двом дітям, які не досягли 16 років. Відповідно до п. 13 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, які він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку а саме ОСОБА_1 було призначено щомісячну страхову виплату, як дружині, яка не працює та доглядає дітей, що не досягли восьмирічного віку. Щодо призначення одноразової допомоги, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, повідомляємо, що працівники Фонду соціального страхування не наділені правом самостійно визначати чи перебувала особа, яка претендує на страхові виплати у разі смерті потерпілого на його утримання.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, що викладене у формі листа, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Розглядаючи спір по суті суд зазначає наступне.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2153-IX) відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.
Як встановлено частинами першою та сьомою статтею 36 Закону №2153-IX страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Страхові виплати складаються із:
1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);
2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);
3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;
4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.
Статтею 41 Закону №2153-IX закріплено право на страхові виплати в разі смерті потерпілого.
Так, відповідно до змісту вказаної статті у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.
Такими непрацездатними особами є:
1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років;
2) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють;
3) особи з інвалідністю - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності;
4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов`язаний виплачувати аліменти;
5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.
Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.
Відповідно до частини шостої статті 42 Закону №2153-IX у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.
Статтею 43 Закону №2153-IX для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються:
1) акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть;
2) документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.
Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк з моменту звернення заявника:
1) копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого;
2) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду;
3) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - виконавчого органу ради про батьків або іншого члена сім`ї померлого, який не працює та доглядає дітей, братів, сестер чи онуків померлого, які не досягли восьмирічного віку;
4) довідки навчального закладу про те, що член сім`ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди, навчається за денною формою навчання;
5) довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім`ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу.
Факт перебування на утриманні потерпілого у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення встановлюється в судовому порядку.
Якщо застрахований або члени його сім`ї за станом здоров`я чи з інших причин не спроможні самі одержати зазначені вище документи, їх одержує та подає відповідний страховий експерт Фонду.
За нормами статей 44, 45 Закону №2153-IX Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.
Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Фонд може затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.

Фонд відмовляє у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо мали місце:

1) навмисні дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання приписів та обмежень лікаря) потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку;

2) подання роботодавцем, іншими органами, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілим Фонду свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок;

3) вчинення застрахованим умисного кримінального правопорушення, що призвів до настання страхового випадку.

Фонд відмовляє у виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов`язаним з виробництвом.

Таким чином, у разі неподання усіх документів, передбачених ст. 43 Закону №2153-IX така заява про страхові виплати не може бути розглянута, якщо заявником не наведено підстав неспроможні самому одержати такі документи.

Подібні норми містяться і в пунктах 1.3, 1.4 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 19 липня 2018 року №11 з метою вдосконалення порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат і здійснення управліннями (відділеннями) виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) у разі настання нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання, правління Фонду соціального страхування України, чинного на час прийняття оскаржуваної відповіді відповідача (далі - Порядок №11).

Так, відповідно до пунктів 1.3, 1.4 Порядку №11 управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Рішення про страхові виплати приймається начальником управління Фонду або за його письмовим дорученням начальником підпорядкованого відділення Фонду та оформляється постановою (у тому числі в разі призначення страхової виплати за рішенням суду), у якій зазначаються дані про потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах. Копія постанови на вимогу надається потерпілому або особам, які мають право на страхові виплати у разі смерті потерпілого. Управління (відділення) Фонду можуть затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про страховий випадок оформлені з порушенням встановлених вимог.

Так, як слідує із заяви від 17 листопада 2021 року (вх. від 19.11.2021) представником позивача заявлено прохання до відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 жовтня 2021 року. До вказаної заяви від 17 листопада 2021 року надано лише копії ордеру, свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю, наказу про внесення змін до Акту форми Н-1/П спеціального розслідування нещасного випадку.

Таким чином, суд зазначає, що оскаржуване рішення у формі листа-відповіді, як зазначено позивачем від 22 листопада 2022 року є саме відповіддю на звернення адвоката, щодо розгляду іншої заяви позивача, а не рішенням щодо розгляду заяви позивача щодо призначення одноразової допомоги.

Таким чином, суд вважає, що у зв`язку з неподанням всіх документів, передбачених ст. 43 Закону №2153-IX, у відповідача відсутній обов`язок розглядати справу про страхові виплати та приймати рішення про призначення таких виплат.

Відтак, надаючи відповідь на заяву адвоката, відповідачем не допущено норм чинного законодавства.

Статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки позивачем не заявлено вимоги щодо оскарження листа-відповіді від 20.10.2021 за вих. №24.2-06/3518 як рішення, що було прийнято за результатами розгляду заяви позивача від 05 жовтня 2021 року, судом не досліджується питання щодо дотримання позивачем форми та змісту поданої заяви, відтак відсутні підстави для дослідження правомірності прийнятого рішення від 20.10.2021.

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що вказані висновки суду не позбавляють права позивача повторно звернутись до відповідача із заявою про призначення та виплату одноразових допомог з повним переліком документів необхідних для її призначення, та за наслідками розгляду такої заяви виникнуть підстави дослідження наявності чи відсутності права позивача на їх призначення.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення позовної заяви.

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то питання щодо розподілу судових витрат в порядку статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (49020, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 93, ), Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції фонду в Дніпропетровській області (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 58, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко