Справа № 620/17323/21
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року Чернігів Справа № 620/17323/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) до Чернігівської обласної прокуратури (далі також відповідач) про визнання протиправною бездіяльність Чернігівської обласної прокуратури щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні на підставі наказу керівника Чернігівської обласної прокуратури від 22.10.2021 № 509к; стягнення з Чернігівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні у розмірі середньомісячної заробітної плати; стягнення з Чернігівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку виплати вихідної допомоги з 24.10.2021 по день фактичного розрахунку.

В обґрунтування позову зазначено, що при звільненні позивачу не виплачена вихідна допомога, тому просить задовольнити позовні вимоги у спосіб, визначений в прохальній частині позову.

16.12.2021 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05.01.2022 ухвалою суду провадження у справі зупинено.

18.11.2022 ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача, провадження у справі поновлено.

У відзиві відповідач зазначив, що позивач не набула права на отримання вихідної допомоги при звільненні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Позивач працювала на посаді прокурора Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області та органах прокуратури, що підтверджується копією трудової книжки від 24.04.1998 року серія НОМЕР_1 (а.с.14-18).

Наказом від 22.10.2021 № 509к позивача звільнено з посади прокурора Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області та органах прокуратури з 23.10.2021 (а.с.19).

При звільненні позивачу не нараховувалась та не виплачувалась вихідна допомога в розмірі середньомісячного заробітку, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 51 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII (далі Закон №1697-VII) передбачено загальні умови звільнення прокурора з посади, припинення його повноважень на посаді.

Відповідно до пункту 9 частини першої даної статті прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Законом України від 19 вересня 2019 року №113-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" статтю 51 Закону №1697-VII доповнено частиною п`ятою, відповідно до якої на звільнення прокурорів з посади з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, не поширюються положення законодавства щодо пропозиції іншої роботи та переведення на іншу роботу при звільненні у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, щодо строків попередження про звільнення, щодо переважного права на залишення на роботі, щодо переважного права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, щодо збереження місця роботи на період щорічної відпустки та на період відрядження.

Законом №1697-VII не врегульовано питання виплати вихідної допомоги при звільненні прокурорів у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Нормою, що регулює порядок виплати вихідної допомоги у разі звільнення, є стаття 44 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Конституційний Суд України у Рішенні від 7 травня 2002 року №8-рп/2002 зазначав, що Конституція України гарантує кожному судовий захист його прав у межах конституційного, цивільного, господарського, адміністративного і кримінального судочинства України. Норми, що передбачають вирішення спорів, зокрема про поновлення порушеного права, не можуть суперечити принципу рівності усіх перед законом та судом і у зв`язку з цим обмежувати право на судовий захист. Правове регулювання Конституцією України та спеціальними законами України спеціального статусу посадових осіб не означає, що на них не можуть не поширюватися положення інших законів щодо відносин, не врегульованих спеціальними законами.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 17 лютого 2015 року у справі №21-8а15, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Статтею 40 КЗпП України встановлено що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої даної статті).

Відповідно до частини четвертої статті 40 КЗпП України особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, а також особливості застосування до них положень частини другої цієї статті, статей 42, 42-1, частини першої, другої і третьої статті 49-2, статті 74, частини третьої статті 121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус.

Згідно зі статтею 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Законом України №113-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" було внесено зміни також і до КЗпП України, а саме: статтю 32 доповнено частиною п`ятою такого змісту: "Переведення прокурорів відбувається з урахуванням особливостей, визначених законом, що регулює їхній статус"; статтю 40 доповнено частиною п`ятою такого змісту: "Особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, а також особливості застосування до них положень частини другої цієї статті, статей 42, 42-1, частин першої, другої і третьої статті 49-2, статті 74, частини третьої статті 121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус"; частину дев`яту статті 252 після слів "дисциплінарної відповідальності та звільнення" доповнено словами і цифрами "а також положення частин другої і третьої статті 49-4 цього Кодексу".

Внесені Законом №113-ІХ зміни до КЗпП України не визначають особливостей регулювання трудових відносин прокурорів, а лише передбачають, що ці особливості встановлюються спеціальним законом.

Отже, враховуючи все вищезазначене, суд приходить до висновку, що при звільненні прокурора з органів прокуратури він має право на отримання вихідної допомоги у розмірі не менше середнього місячного заробітку згідно 44 КЗпП України.

Поряд з цим, позивача поновлено на роботі в органах прокуратури на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду по справі № 620/16596/21.

Так, судом встановлено, що дійсно позивач зверталась до суду з позовною заявою до Чернігівської обласної прокуратури, Офісу генерального прокурора в особі кадрової комісії №1 та просила: визнати протиправним та скасувати рішення п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13.09.2021 №172 про неуспішне проходження позивачем атестації; визнати протиправним та скасувати наказ керівника Чернігівської обласної прокуратури від 22.10.2021 №509к про звільнення позивача з посади прокурора Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області; поновити позивача на посаді прокурора Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області або на рівнозначній посаді в органах прокуратури з 24.10.2021; стягнути з Чернігівської обласної прокуратури середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 24.10.2021 по дату винесення судового рішення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 у справі № 620/16596/21, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2022 позов задоволено повністю. Суд зокрема, поновив позивача на посаді прокурора Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області та органах прокуратури (а.с.63-65, 68-73).

Крім того, суд допустив до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді прокурора Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області та органах прокуратури.

Отже, враховуючи наявність факту поновлення позивача на посаді прокурора Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області та органах прокуратури, суд приходить до висновку про відсутність підстав для нарахування та виплати їй вихідної допомоги при звільненні, з огляду на відсутність факту звільнення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Чернігівська обласна прокуратура вул.Князя Чорного, 9,м.Чернігів,14000 .

Повний текст рішення виготовлено 22 грудня 2022 року.

Суддя І.І. Соломко