Справа № 580/5794/22
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року справа № 580/5794/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

23.11.2022 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі відповідач 1), Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м.Полтава, вул.Соборності, буд.66; ) (далі відповідач 2) про:

визнання протиправним і скасування рішення відповідача 2 від 14.11.2022 №04 про відмову їй у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов`язання відповідача 1 зарахувати їй стаж за Списком №2 з 20.11.1990 до 14.07.2009;

зобов`язання відповідача 1 призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з моменту звернення за її призначенням 07.11.2022 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 №213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»;

стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 на її користь судових витрат зі сплати судового збору в сумі 992,40грн.

Обґрунтовуючи зазначив, що відповідачі відмовили у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та недосягненням необхідного пенсійного віку. Вважає, що відповідачі порушуючи закон відмовили у призначені пенсії.

Ухвалою суду від 25.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

07.12.2022 від відповідача 2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що позивачка звернулася заявою про призначення пенсії за віко на пільгових умовах за Списком №2. За результатами розгляду до пільгового стажу не зараховано період роботи з 20.11.1990 до 14.07.2009, оскільки довідка від 04.11.2022 №801-58/261 не відповідає вимога додатку 5 постанови №637, а саме зазначений характер виконуваних робіт не відповідає Списку №2 розділу Х підрозділу А пункту 3 позиції 10а.3-3А. Крім того відсутня довіреність на право підпису пільгової довідки директором Департаменту з управління персоналом і соціальних питань. Також зазначена у довідці посада «лаборант хімічного аналізу» не відповідає посаді, вказаній у списках пільгових професій, затверджених постановою КМУ від 16.01.2003 №36. Заявниця не надала накази про атестацію робочих місць, виробництв, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільги і пільгове пенсійне забезпечення. Трудової книжки недостатньо для підтвердження спеціального стажу. Заявниця не досягла відповідного віку, визначеного п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Тому прийняте рішення від 14.11.2022 №04 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

12.12.2022 від відповідача 1 до суду надійшов відзив з проханням у задоволенні позову відмовити повністю. Вказує, що загальний страховий стаж позивачки становить 35 років 8 місяців 27 днів. Заява позивачки про призначення пенсії розглянута відповідачем 2 за принципом екстериторіальності. Стаж обчислено на підставі документів, які додані нею до заяви про призначення пенсії. На їх підставі відповідач 2 прийняв рішення від 14.11.2022 №04 про відмову у призначенні пенсії за Списком №2 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи та з недосягненням пенсійного віку. Стверджує, що є неналежним відповідачем у справі. Прийняття рішення про перерахунок пенсії є виключними дискреційними повноваженнями відповідача, а втручання у таку діяльність виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Всі подані сторонами докази долучені судом до матеріалів адміністративної справи.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з відомостями паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Випискою Приватного акціонерного товариства «АЗОТ» з наказу-постанови від 31.05.1995 №400-К (проведена вперше), від 01.06.2000 №460-К, від 30.04.2004 №206/П-75 про результати атестації робочих місць затверджено перелік робочих місць, робота на яких дає прво для призначення пенсії на пільгових умовах за Списками №1 і №2:

Централізований відділ технічного контролю, лабораторія контролю цехів з виробництва аміаку лаборант хімічного аналізу (з обслуговування цехів аміаку) Список №2;

Централізований відділ технічного контролю, лабораторія контролю цехів з виробництва аміаку лаборант хімічного аналізу (з обслуговування цеху К-3) Список №2;

Централізований відділ технічного контролю, лабораторія контролю цехів К-3, М-7 (відділення аміачної води) лаборант хімічного аналізу Список №2;

Централізований відділ технічного контролю, бригада лаборантів хімічного аналізу з обслуговування цехів К-3, М-7 (відділення з виробництва рідких аміачних мінеральних добрив), лабораторія контролю цехів К-3, М-7 (відділення з виробництва рідких аміачних мінеральних добрив) лаборант хімічного аналізу Список №2.

Довідкою Приватного акціонерного товариства «АЗОТ» від 04.11.2022 №801-58/261 підтверджується, що позивачка працювала на вказаному підприємстві повний робочий день:

з 20.11.1990 (наказ від 20.11.1990 № 2440-ВК - про переведення) до 31.10.1998 (наказ від 25.11.1998 № 1052-ВК - про переведення) за професією, посадою лаборант хімічного аналізу (лабораторія контролю цехів з виробництва аміаку ЦВТК);

з 01.11.1998 (наказ від 25.11.1998 № 1052-ВК - про переведення) до 31.05.1999 (наказ від 19.04.1999 № 527-К - про переведення) за професією, посадою - лаборант хімічного аналізу (з обслуговування цеху К-3 в лабораторії контролю цехів з виробництва аміаку ЦВТК);

з 01.06.1999 (наказ від 19.04.1999 № 527-К - про переведення) до 30.11.2003 (наказ від 27.12.2003 № 1119-ВК - про переведення) за професією, посадою лаборант хімічного аналізу (бригада лаборантів хімічного аналізу в лабораторії контролю цехів К-3, М-7 (відділення аміачної води) ЦВТК);

з 01.12.2003 (наказ від 27.12.2003 № 1119-ВК - про переведення) до 14.07.2009 (наказ від 30.04.2009 № 217/Пр-33 - Про результати атестації робочих місць на підтверджено право на пенсію за Списком №2 з 15.07.2009) за професією, посадою лаборант хімічного аналізу (бригада лаборантів хімічного аналізу з обслуговування цехів К-3, М-7 (відділення з виробництва рідких аміачних мінеральних добрив) в лабораторіїї контролю цехів К-3, М-7 ЦВТК), що передбачено Списком № 2 розділ Х підрозділ А пункт 3 поз. 10А.3-3А.

За період з 20.11.1990 до 14.07.2009 стаж становить 18 років 06 місяців 27 днів.

Підставою зазначено особову картку форми П-2, особові рахунки, штатний розпис, інструкції з охорони праці, накази з особового складу, накази про результати атестації робочих місць, висновки Державної експертизи умов праці області: від 17.09.2002 №100, від 06.05.2004 №67. Вказано, що підстава видачі довідки затверджена: Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 (зі змінами, внесеними постановою КМУ від 04.07.2017 № 479).

У додаткових відомостях вказано, що під час зазначеного періоду роботи скорочених днів, тижнів не мала, у відпустці без збереження заробітної плати позивачка перебувала 30.07-11.08.1991, 21.11-24.11.1993, 06.07-17.07.1998. У відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - з 14.02.1995 до 19.10.1997 (донька ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

07.11.2022 позивачка звернулася заявою до відповідача 1, в якій просила призначити їй пенсію за віком за Списком №2. Заява прийнята 07.11.2022 і зареєстрована за №17730. До неї додано: довідку про присвоєння ідентифікаційного ноера від 14.02.2007, заяву про призначення пенсії, паспорт серії НОМЕР_2 , диплом про навчання № НОМЕР_3 , довідки, що дають право на пільги відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №801/58/261, свідоцтво про шлюб № НОМЕР_4 , трудову книжку № НОМЕР_5 .

14.11.2022 відповідач 2 розглянув заяву позивачки та додані до неї документи і прийняв рішення №04 про відмову у призначенні пенсії позивачці. У рішенні зазначив, що загальний страховий стаж особи 35 років 08 місяців 27 днів. Пільговий стаж роботи за Списком №2 на дату подачі заяви не підтверджений в установленому законом порядку.

За доданими документами до пільгового стажу не враховано періоди згідно з довідкою від 04.11.2022 №801-58/261, оскільки вона не відповідає вимогам додатку 5 постанови №637: зазначений характер виконуваних робіт не відповідає Списку №2 розділу Х підрозділу А пункту 3 позиції 10а.3-3А, відсутня довіреність на право підпису пільгової довідки директором Департаменту з управління персоналом і соціальних питань; зазначена у довідці посада «лаборант хімічного аналізу» не відповідає посаді, вказаній у списках пільгових професій, затверджених постановою КМУ від 16.01.2003 №36. Водночас заявниця не надала накази про атестацію робочих місць, виробництв, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільги і пільгове пенсійне забезпечення. Тому відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Листом від 16.11.2022 №2300-0204-8/59560 відповідач 1 на заяву позивачки від 07.11.2022 №17730 повідомив про прийняття вказаного вище рішення відповідача 2.

Тому позивачка звернулася в суд з позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Для єдності умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих 5 листопада 1991 року Верховна Рада України ухвалила закон №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII).

Статтею 2 вказаного Закону передбачено види державних пенсій: трудові пенсії: за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п.1.8 Порядку №22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Абзаци перший-другий п.1.9 Порядку №22-1 встановлюють, що призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів). Абзацом п`ятим вказаного пункту визначено, якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон). Відповідно до п.1.10 Порядку №22-1 особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.9 цього розділу. Тобто, призначення пенсії відбувається за заявочним принципом.

Відповідно до п.4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з п.4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Відповідно до п.4.8 Порядку №22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, за правилами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року №55 «Деякі питання документування управлінської діяльності».

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України №1058-VI документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Отже, за результатами розгляду заяви особи територіальний орган Пенсійного фонду не пізніше 10 днів зобов`язаний прийняти рішення.

Згідно зі ст.12 Закону №1788-XII право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах передбачені в ст.13 зазначеного Закону.

Позивачка зверталася у спірних правовідносинах до відповідача 1 з метою призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Відповідно до пункту «б» ч.1 ст.13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

50 років - по 31 березня 1965 року включно;

50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року;

51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року;

51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року;

52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року;

52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року;

53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року;

53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року;

54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року;

54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року;

55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок;

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII.

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;…»

Отже, Рішенням №1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-ХІІ, у зв`язку з чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій регулює закон України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-ІV). Питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників врегульоване в ст.114.

Зокрема, відповідно до частини першої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Оскільки норми вказаних законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду під час розгляду як зразкової справи №360/3611/20 в рішенні від 03.11.2021 дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»). Отже, у вказаній справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У заявлених спірних правовідносинах безпідставно не враховано територіальним органом Пенсійного фонду України зазначене вище рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 щодо порядку застосування норм Закону №1788-XII, а саме щодо права на пенсію пільгових умовах жінок після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, на дату звернення до відповідача 1 мала повних 51 рік, тобто досягла віку який дає право на пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку.

Зважаючи, що у спірних правовідносинах не визнано достатнім і підтвердженим пільговий стаж позивачки за період її роботи з 20.11.1990 до 14.07.2009 згідно з пільговою довідкою від 04.11.2022 №801-58/261, суд урахував.

Відповідно до ст.101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Стаття 102 вказаного Закону передбачає, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до абзацу першого ст.103 Закону №1788-ХІІ суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Отже, особа, яка має намір отримати статус пенсіонера, не несе відповідальності за правильність оформлення її роботодавцем довідок щодо роботи, за винятком дій, що підпадають під ознаки злочинів.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637).

Відповідно до п.1 вказаного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, архівні довідки необхідні за умови доцільності підтвердити відомості про роботу особи, якщо відсутня трудова книжка або відповідні записи у ній.

Трудовою книжкою НОМЕР_6 позивачки підтверджується, що вона у спірному періоді працювала у Відкритому акціонерному товаристві «Азот». 20.11.1990 переведена лаборантом хімічного аналізу по обслуговуванню цехів аміаку 3-го розряду ЦВТК централізованого відділу технологічного контролю (наказ від 20.11.1990 № 2440-ВК). 01.11.1998 переведена лаборантом хімічного аналізу (по обслуговуванню цеху К-3) ЦВТК 4-го розряду (наказ від 25.11.1998 № 1052-ВК). У книжці проставлено штамп про те, що наказом Фонду державного майна України від 24.06.1994 №41-АТ Черкаське виробниче об`єднання «Азот» перетворено у Відкрите акціонерне товариство «АЗОТ». 01.06.1999 переведена лаборантом хімічного аналізу 4-го розряду бригади лаборантів хіманалізу з обслуговування цехів К-3, М-7 відділення аміачної води ЦВТК (наказ від 19.04.1999 № 527-К). 01.12.2003 переведена лаборантом хімічного аналізу 4 го розряду лабораторії контролю цехів К-3, М-7 (відділення з виробництва рідких аміачних мінеральних добрив, бригади лаборантів хімічного аналізу з обслуговування цехів К-3, М-7 (відділення з виробництва рідких аміачних мінеральних добрив ЦВТК) (наказ від 27.12.2003 № 1119-ВК). З 15.07.2009 право на пенсію на пільгових уовах не підтверджено (наказ від 30.04.2009 №217/Пр-33). У книжці проставлено штамп про те, що рішенням чергових (річних) загальних зборів акціонерів ВАТ «АЗОТ» від 21.06.2011, протокол №25 Відкрите акціонерне товариство «АЗОТ» м.Черкаси перейменоване на Публічне акціонерне товариство «АЗОТ». Щодо вказаних записів зазначені повні реквізити наказів, на підставі яких вони вчинені, скріплені печаткою підприємства. Вказані періоди і посади повністю відповідають відомостям згаданої вище довідки.

Отже, доводи відповідачів про сумніви у достовірності відомостей пільгової довідки безпідставні. Основним документом трудовою книжкою позивачки підтверджується зазначений трудовий стаж.

Доводи відповідачів про відсутність довіреності на право підпису пільгової довідки директором департаменту з управління персоналом і соціальних питань спростовуються відомостями пільгової довідки, в якій зазначено, що підпис директора департаменту з управління персоналом і соціальних питань здійснено на підставі довіреності Голови Правління ПрАТ «АЗОТ» від 30.12.2021 №500-08/80.

Згідно з п.2 Порядку №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У спірних правовідносинах відповідачі не перевірили показами свідків свої сумніви у достовірності отриманих від позивачки документів.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості:

стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції;

стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування;

стосовно жінок, які працюють на вирощуванні, збиранні та післязбиральному обробленні тютюну, - про зайнятість на перелічених роботах протягом повного сезону.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Реквізити наказів щодо вказаних вище записів трудової книжки позивачки відповідають зазначеним у пільговій довідці наказам. Докази підробки таких документів відсутні. Чинне законодавство не передбачає права органу Пенсійного фонду України не приймати до відома відповідні довідки у разі підтвердження відповідних періодів і посад безпосередньо відомостями трудової книжки. Тому не врахування відповідного пільгового стажу позивача відповідачами безпідставне, доводи відповідачів не обґрунтовані.

Щодо відсутності наказів атестації робочих місць позивачки за періоди її роботи.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442. Пунктом 4 передбачено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.

Тобто, проведення атестації, збереження відповідних первинних документів щодо її проведення та відповідальність за дотримання вказаних вимог законодавством покладена виключно на роботодавця. Як наслідок, ризики неналежного дотримання зазначених обов`язків не можуть бути повністю перекладені на працівника.

Згідно з п.3 Порядку застосування Списків N1 і N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 1811.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Довідкою від 04.11.2022 №801-58/261 підтверджено, що стаж роботи позивачки за період з 20.11.1990 до 14.07.2009 стаж становить 18 років 06 місяців 27 днів і дає право позивачці на призначення пенсії за Списком № 2 розділ Х підрозділ А пункт 3 поз. 10А.3-3А.

Проведення атестації робочих місць, де працювала позивачка, підтверджується вказаною вище довідкою та випискою Приватного акціонерного товариства «АЗОТ» з наказу-постанови від 31.05.1995 №400-К (проведена вперше), від 01.06.2000 №460-К, від 30.04.2004 №206/П-75 про результати атестації робочих місць, якою затверджено перелік робочих місць, робота на яких дає право для призначення пенсії на пільгових умовах за Списками №1 і №2.

Вказаними вище доказами підтверджується, що атестація робочих місць на підприємстві, в якому працювала позивачка, проведена. Тому посилання відповідача 2 щодо не зарахування періоду її роботи з 20.11.1990 до 14.07.2009 у зв`язку з відсутністю його у вказаній вище пільговій довідці, не обґрунтовані. Вказаний вище період роботи позивачки підлягав врахуванню відповідачами.

Встановлені обставини свідчать, що у заявлених правовідносинах відповідач 1 виконав виключно 2 функції: прийняв документи та листом повідомив про результати їх розгляду. Безпосередній розгляд матеріалів, доданих до заяви позивачки від 07.11.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 обчислення стажу та прийняття акту владно-розпорядчого характеру (результат) у формі рішення від 14.11.2022 №04 здійснив відповідач 2.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 у справі №160/2743/21 після прийняття рішення за результатами розгляду звернення неправомірність окремих дій чи бездіяльності цього суб`єкта владних повноважень під час розгляду звернення не може бути предметом окремого позову.

Врахувавши зазначене суд дійшов висновку, що повідомляючи листом від 16.11.2022 №2300-0204-8/59560 позивачку про результати розгляду її заяви щодо відмови у призначення пенсії та сукупності обчисленого страхового стажу відповідач 1 не допустив порушення заявленого права позивачки на призначення пенсії та діяв відповідно до вказаної вище норми Порядку №22-1 щодо такого інформування. Лист відповідача 1 не є актом владно-розпорядчого характеру, безпосередньо не порушує заявлене право позивачки на пенсію, оскільки не містить владних приписів.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України №1058-VI документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Зважаючи, що у заявлених спірних правовідносинах позивачка зверталася заявою виключно до відповідача 1, за результатами розгляду її заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 саме відповідач 2 прийняв рішення від 14.11.2022 №04 про відмову в призначенні пенсії з підстав, що не узгоджуються зі вказаними вище нормами, таке рішення безпосередньо порушує заявлене право на пенсійне забезпечення. Тому суд дійшов висновку, що належним способом повного відновлення порушених прав є визнання його протиправним і скасування.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням варто розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завданням адміністративного судочинства є гарантування дотримання прав особи та вимог законодавства, а не забезпечення ефективності державного управління, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Оскільки, розглядаючи звернення пенсіонера про призначення пенсії, відповідач 1 зобов`язаний виконати таке повноваження за наявності законних підстав, воно не є дискреційним. Тому для забезпечення виконання завдання адміністративного суду, вказаного у ст.2 КАС України, ефективним способом повного захисту порушеного права позивачки є зобов`язання відповідача 2, що безпосередньо порушив заявлене право, у порядку, межах, спосіб і строки, визначені законом, відповідно до заяви позивачки від 07.11.2022 зарахувати до пільгового стажу період її роботи з 20.11.1990 до 14.07.2009 і призначити їй з моменту звернення за призначенням пенсії 07.11.2022 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст.13 Закону №1788-XII в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 №213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Отже, заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у вказаних вище частинах.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 22.11.2022 №28 в сумі 992,40 грн про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2, який безпосередньо порушив заявлене право позивачки, пропорційно задоволеній частині позову половина суми.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м.Полтава, вул.Соборності, буд.66; ) від 14.11.2022 №04 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м.Полтава, вул.Соборності, буд.66; ) у порядку, межах, спосіб і строки, визначені законом, відповідно до заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 07.11.2022 зарахувати до пільгового стажу період її роботи з 20.11.1990 до 14.07.2009 і призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з моменту звернення за її призначенням - 07.11.2022 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 №213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м.Полтава, вул.Соборності, буд.66; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою в розмірі 496,20грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 23.12.2022.