Справа № 520/10899/22
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

23 грудня 2022 року Справа № 520/10899/22
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Олексій Котеньов, розглянувши питання щодо визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду у справі за позовом Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Ярославська, буд. 1/29, м. Харків, 61052, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Національної поліції в Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції в Харківській області безпідставно набуті грошові кошти у сумі 2402 (дві тисячі чотириста дві ) грн. 88 коп.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, окрім іншого, шляхом надання до суду заяву про поновлення строку звернення до суду та доказами поважності причин його пропуску.

Позивачем через канцелярію суду 21.12.2022 подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій позивач вказав, що 24.02.2022 на території України на підставі Указу президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України був введений воєнний стан, який триває до сьогодні. Одночасно з веденням воєнного стану на території України, наказом ГУНП в Харківській області був введений посилений варіант несення служби, в результаті якого всі поліцейські, в тому числі і працівники відділу правового забезпечення здійснювали інші функції, не пов`язані з представницькими. (Наказ НПУ № 171 від

23.02.2022, наказ НПУ від 23.11.2022 № 23.03.2022). 02.03.2022 внаслідок ракетного обстрілу та пожежею, яка виникла від нього була зруйнована адміністративна будівля ГУНП, в тому числі і службові кабінети, знищені службова техніка і службова документація. У зв`язку з воєнною агресією, знищенням робочих місць та документації велика кількість державних службовців та вільного найму взяли відпустки для того щоб залишити межі Харківської області. Частина поліцейських буда звільнена за різними підставами.

У зв`язку з руйнуванням будівлі ГУНП в Харківській області, було знищені сервери, які зберігали ряд інформації та забезпечували документообіг через електронну пошту.

Всі вищевказані підстави призвели до тимчасової неможливості обробки службової кореспонденції, і, як наслідок, унеможливило виконання запитів, підготовки необхідних документів, в тому числі і подання процесуальних заяв на отримання виконавчого документу для пред`явлення його до виконання.

Також, кожного дня, з початку введення воєнного стану на території України, а саме в місті Харкові та Харківській області, декілька разів на день сповіщають про повітряну небезпеку. Під час повітряної небезпеки, за для забезпечення особистої безпеки співробітників ГУНП їх життя та здоров`я, дотримуючись внутрішніх інструкції ГУНП в Харківській області щодо поводження особового складу під час повітряної тривоги, особовий склад ГУНП покидає свої робочі місця та переходить до найближчого укриття до сповіщення про закінчення повітряної тривоги. У зв`язку з тим, що повітряні тривоги в м. Харкові відбуваються декілька разів на день, а особовий склад ГУНП в Харківській області зобов`язаний реагувати та дотримуватись інструкцій для забезпечення особистої безпеки, є невід`ємною причиною того, що тривалість робочого часу на виконання поставлених завдань скорочується в декілька разів.

Тому враховуючи вищевикладене, а саме введення воєнного стану на території України з 24.02.2022, який діє до теперішнього часу, активну фазу бойових дій в місті Харкові в березні 2022 року, постійність сповіщення про повітряні тривоги в місті Харкові, що призводять до скорочення робочого часу в двічі усіх державних підприємств, установ та організацій, позивач просить суд поновити пропущений строк для пред`явлення адміністративного позову, оскільки існували форс-мажорні обставини) що об`єктивно унеможливлювали виконання своєчасного пред`явлення позову.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.121 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Верховний Суд у постанові від 26.02.2019 у справі № 826/14908/18 зазначив, що положеннями пункту 8 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України законодавцем врегульовано підставу для повернення позовної заяви позивачеві у випадку порушення процесуальних строків, а саме - коли суб`єкт владних повноважень подав позовну заяву із вимогою про стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, до закінчення строку встановленого у частині другій статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, для застосування положень пункту 8 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, слід виходити з того, що днем виникнення підстав, які дають право суб`єкту владних повноважень на звернення до адміністративного суду із позовом про стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, є день закінчення шестимісячного строку, встановленого у абзаці 1 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як зазначає позивач, до відповідача - капітана поліції ОСОБА_1 , наказом ГУНП в Харківській області від 03.03.2022 № 151 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Таке стягнення застосовано у зв`язку із безпідставною відсутністю відповідача на службі у період з 24.02.2022 по 01.03.2022. Капітан поліції ОСОБА_2 був звільнений зі служби в поліції наказом ГУНП в Харківській області від 03.03.2022 № 131о/с. Підставою для стягнення коштів є наказ ГУНП в Харківській області від 03.03.2022, яким до відповідача застосоване дисциплінарне стягнення за безпідставну відсутність на службі, а значить наявні підстави для повернення ним коштів, які отримані капітаном поліції ОСОБА_1 внаслідок його недобросовісної поведінки, тобто позовна заява ґрунтується на рішенні суб`єкта владних повноважень.

Відтак, тримісячний строк звернення до суду у межах цього спору слід обраховувати з 03.04.2022, а тому суд приходить до висновку, що з цим позовом позивач звернувся поза межами законодавчо встановленого строку звернення до суду.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду у справі №813/3756/17, відповідно до якої встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У пункті 36 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Європейський суд) від 04.12.1995 у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France) ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання іншого, не менш важливого принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

Поряд із цим, ЄСПЛ звертав увагу на те, що "застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірною гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява №35787/03, п. 29, від 26.07.2007)".

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову, апеляційної, касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку та у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення з поважних причин.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у своїй постанові від 13.11.2018 року по справі № 804/958/17.

Позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду зазначає, що такою об`єктивною обставиною введення воєнного стану на території України та пожежа в будівлі ГУПН, що сталась на початку березня 2022 року.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14.03.2022 № 133/2022 передбачено продовження строку дії воєнного стану з 05 години 30 хв. 26 березня строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022 року.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, тобто, до 21 листопада 2022 року.

Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Такі обставини є загальновідомими.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палити в Україні» лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 використовується для підтвердження обставин непереборної сили з 24.02.2022 до закінчення воєнного стану.

Утім, відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22, факт запровадження воєнного стану в Україні з 24.02.2022 без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки у зв`язку із запровадженням такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для поновлення цих строків.

Суд зазначає, що строк звернення до суду з цим позовом сплинув на початку липня 2022 року, у той час як позов подано до суду 05.12.2022, тобто, строк звернення до суду з цим позовом позивачем пропущено понад п`ять місяців.

При цьому із системи "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено, що позивачем з початку введення воєнного стану до початку липня (тобто, в межах строку звернення до суду з цим позовом) подано до суду понад 80 позовних заяв, з липня по грудень 2022 року - понад 60 позовних заяв, що спростовує посилання позивача на неможливість підготування саме цього позову внаслідок введення воєнного стану.

Оцінюючи аргументованість доводів позивача про пропущення строку на звернення до суду з посиланням на введення воєнного стану, суд зважає також і на той факт, що такі обставини, безперечно, є поважними, утім, у контексті виконання позивачем інших завдань з позовно-претензійної роботи у суду виникає обґрунтований сумнів щодо впливу саме цих обставин на порушення строку звернення до суду у цьому спорі.

Посилання позивача на скорочення робочого часу внаслідок значної кількості повітряних тривог не може слугувати самостійною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, адже будь-які інші державні установи, що також підпорядковуються аналогічним правилам перебування в укриттях під час повітряної тривоги і розташовані на території м. Харкова, у тому числі і суд, своєчасно виконують покладені на них функції.

Такі аргументи суд міг би визнати прийнятними у разі незначного пропуску строку звернення до суду, вбачаючи волевиявлення позивача звернутися до суду у строк, утім, саме у контексті цього спору суд вважає, що спливу п`ятимісячного строку, протягом якого позивач до суду з тих чи інших причин не звертався, достатньо для того, що вважати спірні правовідносини юридично стабільними.

Будь-яких інших доказів, що підтверджували б поважність причин пропуску строку звернення до суду, позивачем не надано.

Частиною 6 ст.161 КАС України регламентовано, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги заявлені позивачем із пропуском строку звернення до суду, підстави, вказані позивачем у заяві від 21.12.2022, не можуть бути визнані судом поважними, а тому позовну заяву слід повернути позивачу.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 9, 122, 123, 169, 243, 247, 248, 256, 295, 297 КАС України, суд, - УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву повернути позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу у повному обсязі виготовлено 23 грудня 2022 року.

Суддя Олексій Котеньов