Справа № 240/6493/22
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Житомир справа № 240/6493/22

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Баранівської міської ради Житомирської області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним рішення 19 сесії 8 скликання Баранівської міської ради Житомирської області від 08.10.2021 за № 935 про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності за межами с. Табори Новоград-Волинського району Житомирської області;

- зобов`язати Баранівську міську раду Житомирської області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності за межами с. Табори Новоград-Волинського району Житомирської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до вимог ст. 118 Земельного кодексу України звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Баранівської міської ради Житомирської області (за межами с. Табори Новоград-Волинського району Житомирської області). До клопотання було долучено копію паспортних даних та графічних матеріалів про місце розташування земельної ділянки. Оскаржуваним рішенням 19 сесії 8 скликання Баранівської міської ради Житомирської області йому відмовлено в наданні дозволу. На думку позивача, вказана відмова є незаконною з тих підстав, що відповідачем не наведено жодних доказів того, що спірна земельна ділянка призначена для випасання худоби (громадський випас).

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти позову і зазначає, що оскаржуване рішення прийнято відповідно до вимог чинного законодавства. Спірна земельна ділянка площею 2,0 га, відносно якої мало місце звернення позивача, відноситься до складу земельної ділянки за кадастровим номером :05:000:0169 площею 16,8742 га. Рішенням 47 сесії 8 скликання ради від 29.09.2020 №3014 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою відносно спірної земельної ділянки за кадастровим номером :05:000:0169 для зміни її цільового призначення із земель запасу на землі загального користування (громадський випас). На час подання відзиву проект землеустрою не розроблено.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Спірні правовідносини між сторонами щодо порядку надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність або користування регулюються правовими нормами Земельного кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідно до витягу з рішення 19 сесії 8 скликання Баранівської міської ради від 08.10.2021 № 935 "Про розгляд заяв громадян щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності Баранівської територіальної громади з метою передачі її у власність" відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності Баранівської територіальної громади ОСОБА_1 орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами с. Табори, у зв`язку з тим, що дана земельна ділянка призначена для випасання худоби (громадський випас).

Вказане рішення відповідача не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому є протиправним та підлягає скасуванню, зважаючи на таке.

В силу вимог ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідно до положень ст. 122 ЗК України до повноважень відповідача як органу місцевого самоврядування віднесено вирішення питання про передачу земельних ділянок у власність або у користування саме із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Тобто відповідач вправі розпоряджатися земельними ділянками лише комунальної власності цієї територіальної громади.

Суд погоджується з доводами позивача, наведеними у позові, що за приписами ч. 7 ст. 118 ЗК України підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Всупереч вказаним вимогам оскаржуване рішення не містить жодних обґрунтувань того, що місце розташування спірної земельної ділянки не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача, наведені у відзиві, що рішенням 47 сесії 8 скликання ради від 29.09.202 №3014 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою відносно спірної земельної ділянки за кадастровим номером :05:000:0169 для зміни її цільового призначення із земель запасу на землі загального користування (громадський випас), що перешкоджає наданню дозволу Позивачу на розробку проекту землеустрою.

Оскаржуване позивачем 19 сесії 8 скликання Баранівської міської ради Житомирської області від 08.10.2021 за № 935 не містить таких обґрунтувань; надання дозволу на розробку проекту землеустрою не може ототожнюватися із розпорядженням земельною ділянкою і на час розгляду звернення позивача цільове призначення земельної ділянки не змінилося.

Одночасно суд враховує, що згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Всупереч вказаним вимогам в оскаржуваному рішенні відповідача відсутні жодні відповідні обґрунтування належності спірної земельної ділянки до земель загального користування (громадський випас).

Більш того, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка за кадастровим номером :05:000:0169 відноситься до земель комунальної власності Баранівської міської ради, а її цільове призначення - землі запасу.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення 19 сесії 8 скликання Баранівської міської ради від 08.10.2021 за № 935 в частині відмови в наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення конкретної земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства та передачі у приватну власність винесено не на підставі вимог чинного земельного законодавства та не обґрунтовано, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Обрання способу захисту прав у сфері публічно-правових відносин визначається судом з урахуванням змісту ч. 2 ст. 2 КАС України, принципів адміністративного судочинства та положень статті 245 КАС України.

Повноваження адміністративного суду в разі задоволення адміністративного позову визначені частиною 2 статті 245 КАС України, відповідно до якої, суд може прийняти, окрім іншого, постанову про: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Обрання способу захисту порушеного права повинно гарантувати дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом визнається, що в силу вимог Земельного кодексу України до повноважень відповідача як органу місцевого самоврядування віднесено вирішення питання про передачу земельних ділянок у власність або у користування саме із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Реалізація таких владних повноважень (межі, спосіб, підстави і вид), в тому числі надання дозволу на розробку проекту землеустрою, врегульована земельним законодавством і не дає можливості відповідачу на власний розсуд визначити зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів рішень.

Разом з тим, суд враховує, що при розгляді звернення позивача відповідачем не надана оцінка того, що місце розташування спірної земельної ділянки відповідає чи не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку

Суду не надано і судом не досліджувалися відповідні генеральні плани відповідного населеного пункту та інша містобудівна документація, схеми землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель відповідних адміністративно-територіальних одиниць, проекти землеустрою щодо впорядкування територій таких населених пунктів.

Такі дії законодавцем віднесено безпосередньо до повноважень відповідача.

За цих обставин суд позбавлений можливості надати оцінку щодо наявності підстав для надання позивачу відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки суду невідомо про наявність у територіальної громади права розпоряджатися спірною земельною ділянкою з позитивним вирішенням поданого клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Для ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення 19 сесії 8 скликання Баранівської міської ради Житомирської області від 08.10.2021 за № 935 в частині відмови в наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності за межами с. Табори Новоград-Волинського району Житомирської області; зобов`язати Баранівську міську раду Житомирської області повторно та у відповідності до зазначених вимог Земельного кодексу України розглянути звернення ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га (в межах норм безоплатної приватизації) для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Баранівської міської ради Житомирської області (за межами с. Табори Новоград-Волинського району).

Відповідно до ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для цілей розподілу судових витрат, до витрат на правничу допомогу, включається:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Отже, витрати на правничу допомогу адвоката мають бути: пов`язаними з конкретною справою; співмірними із: складністю справи, що визначається предметом спору, обсягом дослідження доказів, тривалістю розгляду справи, тощо; ціною позову; обсягом наданих послуг, що має бути підтверджено актами наданих послуг, актами виконаних робіт, тощо; витраченим часом адвоката на надання правничої допомоги; підтверджені належними доказами.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у сумі 2000,00 грн. суду надано лише квитанцію до прибуткового касового ордеру від 06.12.2021 №1.

Суд, дослідивши наданий документ, дійшов висновку, що він не містить жодних доказів в підтвердження факту їх здійснення саме у зв`язку з розглядом адміністративної справи №240/6493/22, в межах якої вони заявлені. Так, позивачем надано прибутковий касовий ордер, який не містить будь-яких ідентифікуючих ознак щодо надання послуг, пов`язаних саме з розглядом адміністративної справи №240/6493/22. Цей документ може бути долучений до будь-якої іншої судової справи, яка стосується інтересів ОСОБА_1 .

Відтак, квитанція до прибуткового касового ордеру від 06.12.2021 №1 не може бути визнана достатнім доказом для підтвердження зв`язку витрат з розглядом цієї справи. Крім того, договору про надання правничої (правової) допомоги, акту виконаних робіт (наданих послуг) надано не було, а тому питання того, за які послуги було сплачено кошти, не відображено жодним чином.

Отже, зважаючи на те, що позивачем надано квитанцію до прибуткового касового ордеру від 06.12.2021 №1 у підтвердження витрат на правничу допомогу, яка не дозволяє ідентифікувати їх зв`язок саме з розглядом справи №240/6493/22, у відшкодуванні таких витрат слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 496,20 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Баранівської міської ради Житомирської області.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення 19 сесії 8 скликання Баранівської міської ради Житомирської області від 08.10.2021 за № 935 в частині відмови в наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності за межами с. Табори Новоград-Волинського району Житомирської області.

Зобов`язати Баранівську міську раду Житомирської області повторно та у відповідності до вимог Земельного кодексу України розглянути звернення ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га (в межах норм безоплатної приватизації) для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Баранівської міської ради Житомирської області (за межами с. Табори Новоград-Волинського району).

Судові витрати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у вигляді судового збору в сумі 496,20 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Баранівської міської ради Житомирської області (вул. Соборна, 20, м. Баранівка, Новоград-Волинський район, Житомирська область, 12701, ).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко