Справа № 640/21610/19
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Укргідротрансбуд» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Укргідротрансбуд» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС, в якому просило: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.06.2019 № та № у повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки відповідно до розрахунків оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, до узгодженої суми грошового зобов`язання позивача було включено суму неузгоджених грошових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням від 22.06.2018 № , яке на даний час оскаржується в суді.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 12.06.2019 № в частині застосування до Приватного підприємства «Укргідротрансбуд» штрафних санкцій на суму 27094,74 грн. (двадцять сім тисяч дев`яносто чотири гривні 74 коп.).

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 12.06.2019 № в частині застосування до Приватного підприємства «Укргідротрансбуд» штрафних санкцій на суму 3084,60 грн. (три тисячі вісімдесят чотири гривні 60 коп.). У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки позивачем було порушено граничні строки сплати узгоджених зобов`язань, які були визначені у Акті про результати камеральної перевірки, тому підстави для скасування податкових повідомлень-рішень відсутні.

На думку апелянта, розраховані штрафні санкції у розмірі 49056,33 грн є правомірними, тому суд першої інстанції при вирішенні даної справи не у повному обсязі з`ясував усі обставини справи.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві було проведено камеральну перевірку ПП «Укргідротрансбуд» щодо дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету, якою встановлено порушення вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме: порушено граничні строки сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по ПДВ.

За наслідками проведення перевірки згідно Акту від 11.05.2019 № 10705/26-15-12-13-20 відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 12.06.2019 № на суму 45006,42 грн. у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу (225032,10 грн. х 20%), № на суму 4049,91 грн. у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу (40499,10 грн. х 10%).

Не погоджуючись із такими податковими повідомлення-рішеннями, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки грошове зобов`язання позивача з податку на додану вартість, не було узгодженим в частині, що стосується штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням від 22.06.2018 № , як на час камеральної перевірки так і на дату складання акту камеральної перевірки, тому податкове повідомлення-рішення від 12.06.2019 № , є протиправним та підлягає скасуванню в частині застосування до позивача штрафних санкцій на суму 3084,60 грн., а податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 12.06.2019 № , є протиправним та підлягає скасуванню в частині застосування до позивача штрафних санкцій на суму 27094,74 грн.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України врегульовує відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до абзацу 1 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з абзацом 1 пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Абзацом 2 пункту 57.3 статті 57 ПК України передбачено, шо у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У силу вимог пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З положень зазначених норм закону випливає, що обов`язок зі сплати грошового зобов`язання у платника податків виникає з наступного дня за днем узгодження такого зобов`язання і має бути виконаний протягом десяти днів. У разі оскарження до суду податкового повідомлення-рішення днем узгодження грошового зобов`язання є день набрання законної сили судовим рішенням.

При цьому, пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України встановлено, що у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Тобто, у разі недотримання платником податків строків сплати узгоджених грошових зобов`язань для нього настає відповідальність у вигляді штрафу.

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками проведення перевірки контролюючим органом прийнято наступні податкові повідомлення рішення від 12.06.2019: № на суму 45006,42 грн. та № на суму 4049,91 грн.

При цьому, позивач вказує, що відповідно до розрахунків оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, до узгодженої суми грошового зобов`язання позивача було включено суму неузгоджених грошових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням від 22.06.2018 № , яке на даний час оскаржується в суді.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2019 року відкрито провадження у справі №640/3092/19 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Укргідротрансбуд» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.06.2018 №, №.

У свою чергу, податковий орган посилається на податкове повідомлення-рішення від 22.06.2018 № , яким позивачу збільшено суму ПДВ як на підставу існування узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання у позивача, що чітко вбачається з доданих до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень розрахунків штрафних санкцій.

Тобто, грошове зобов`язання позивача з податку на додану вартість, не було узгодженим в частині, що стосується штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням від 22.06.2018 № , як на час камеральної перевірки так і на дату складання акту камеральної перевірки, так і на дату винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

З огляду на вказане вбачається, що спірне грошове зобов`язання визначене контролюючим органом у податкових повідомленнях рішеннях не є повністю узгодженим.

Як свідчать матеріали справи, податковим повідомленням-рішенням від 22.06.2018 № позивачу збільшено суму ПДВ у розмірі 179 558 грн.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення від 12.06.2019 № , є протиправним та підлягає скасуванню в частині застосування до позивача штрафних санкцій на суму 3084,60 грн. (згідно розрахунку штрафних санкцій, до яких включено вказану суму згідно повідомлення-рішення від 22.06.2018 №), а податкове повідомлення-рішення від 12.06.2019 № , підлягає скасуванню в частині застосування до позивача штрафних санкцій на суму 27094,74 грн (згідно розрахунку штрафних санкцій, до яких включено вказану суму згідно повідомлення-рішення від 22.06.2018 №).

У той же час, враховуючи, що підставою для звернення до суду з даним позовом ПП «Укргідротрансбуд» визначено лише неправомірне включення до даних рішень грошового зобов`язання, яке не є узгодженим, у той же час, в іншій частині штрафних санкцій позивачем жодним чином не наведено ніяких обґрунтувань, тому спірні податкові повідомлення-рішення у іншій частині не підлягають скасуванню.

Отже, висновок суду попередньої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову є правильним та таким, що ґрунтується на встановлених обставинах справи.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук