Справа № 280/4397/22
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 280/4397/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року (суддя Новікова І.В., повний текст рішення складено 13.09.2022) в адміністративній справі

за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»

до Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули Артема Михайловича

про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули Артема Михайловича від 04.07.2022 № 1/0386/2022 про стягнення з боржника основної винагороди в межах виконавчого провадження № 1/0386/2022.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що на позивача поширюється Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», яким встановлено заборону органам та особам, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, вчиняти дії із стягнення заборгованості. Також позивач звертає увагу, що оскаржувана постанова приватного виконавця винесена з порушенням Закону України «Про виконавче провадження».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції встановив, що згідно з рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.12.2019 у справі № 908/2356/19, яке набрало законної сили, стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», 38830561 грн. 22 коп. інфляційних втрат, 10522453 грн. 01 коп. 3% річних та 672350 грн. 00 коп. судового збору.

На виконання названого рішення видано наказ Господарського суду Запорізької області від 20.06.2022 у справі № 908/2356/19, який був поданий для примусового виконання до Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули Артема Михайловича.

Постановою приватного виконавця від 04.07.2022 відкрито виконавче провадження №1/0386/2022 з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області № 908/2356/19 від 20.06.2022, а також прийнято постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця в розмірі 4935301,42 грн.

Статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

За приписами наведеної норми учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

На виконання статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 643 затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного, пунктом 19 якого передбачено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватний виконавець повинен вирішити питання про стягнення основної винагороди та винесення постанови про стягнення основної винагороди разом з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржувана постанова містить розрахунок основної винагороди приватного виконавця, яка визначена як 10% від загальної суми стягнення 49353014,23 грн., яка не включає 672350 грн. 00 коп. судового збору.

Тобто сума основної винагороди обрахована відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням ухвали Господарського суду Запорізької області від 01.07.2022 у справі № 908/2356/19, згідно з якою наказ Господарського суду Запорізької області від 20.06.2022 у справі № 908/2356/19, виданий на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 24.12.2019 у справі № 908/2356/19, визнано таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 672350 грн. 00 коп. судового збору.

При цьому суд відхиляє доводи апелянта, що основна винагорода приватного виконавця не може бути стягнута, оскільки на сьогодні боржником не сплачено заборгованість, адже сума основної винагороди, визначена приватним виконавцем у постанові про її стягнення, яка винесена одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не є винагородою, яка гарантовано має бути стягнута за наслідками фактичного виконання виконавчого провадження у випадках неповного виконання або ж невиконання відповідного виконавчого документа.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 03.06.2021 у справі № 640/17286/20, від 08.07.2021 у справі № 360/2855/20, від 05.08.2021 у справі № 640/2710/20, від 23.02.2022 у справі № 160/10874/19.

Тобто, спірна постанова приватного виконавця по своїй суті є лише розрахунком основної винагороди від суми стягнення відповідно до наказу Господарського суду Запорізької області від 20.06.2022 № 908/2356/19, яка у разі здійснення приватним виконавцем фактичного стягнення заборгованості підлягає стягненню пропорційно до стягнутого боргу.

Також суд апеляційної інстанції не вважає слушними доводи позивача, що спірна постанова винесена всупереч Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».

В даному випадку суд першої інстанції вірно застосував правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 01.02.2022 у справі № 902/368/16, згідно з якими у разі не включення підприємства/організації до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, на нього дія Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» не поширюється.

При цьому під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, апелянтом зворотного не доведено, що на дату прийняття оскаржуваної постанови приватного виконавця Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» не було включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Крім того суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи позивача щодо неврахування судом першої інстанції ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2022 у справі № 640/32610/21, адже вказана ухвала не набрала законної сили.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» залишити без задоволення.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року в адміністративній справі № 280/4397/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 22 грудня 2022 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 22 грудня 2022 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Н.А. Бишевська

суддя Т.І. Ясенова