Справа № 440/5029/22
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/5029/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства у справах ветеранів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства у справах ветеранів України щодо не належного розгляду звернення ОСОБА_1 , як інваліда війни, від 04.05.2022 з урахуванням вимог Положення про Міністерство у справах ветеранів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2018 № 1175 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.04.2020 № 276), Закону України "Про звернення громадян", наданої практики Європейського суду з прав людини, вимог статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конвенції про права осіб з інвалідністю, Декларації про права інвалідів;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства у справах ветеранів України щодо невжиття відповідних заходів реагування за обставинами, викладеними у зверненні ОСОБА_1 , як інваліда війни, від 04.05.2022 з урахуванням вимог Положення про Міністерство у справах ветеранів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1175 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.04.2020 № 276), Закону України "Про звернення громадян", наданої практики Європейського суду з прав людини, вимог статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конвенції про права осіб з інвалідністю, Декларації про права інвалідів;

- зобов`язати Міністерство у справах ветеранів України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 , як інваліда війни, від 04.05.2022, вжити заходів реагування з урахуванням Положення про Міністерство у справах ветеранів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1175 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.04.2020 № 276), Закону України "Про звернення громадян", наданої практики Європейського суду з прав людини, вимог статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конвенції про права осіб з інвалідністю, Декларації про права інвалідів і обставин встановленим судом;

- зобов`язати Міністерство у справах ветеранів України подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення щодо належного розгляду звернення ОСОБА_1 від 04.05.2022, як інваліда війни.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем викладені у зверненні факти про невиплату грошової йому, як інваліду війни, компенсації за належні для отримання житлові приміщення у розмірі 1257217,69 грн були проігноровані відповідачем та залишилися поза увагою, що є порушенням прав позивача, передбачених статями 7, 14, 15 Закону України "Про звернення громадян".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №440/5029/22; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

12.07.2022 до суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача зазначає про відсутність підстав для задоволення позову. Зазначив, що до Мінветеранів 04.05.2022 надійшла скарга позивача, за наслідками розгляду якої у визначений Законом України "Про звернення громадян" строк йому було надано вичерпну відповідь, про що свідчить лист першого заступника Міністра у справах ветеранів України Порхуна О.В. від 23.05.2022 за вих. №3204/02/09.2-22.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 є особою з інвалідністю другої групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Управлінням соціального захисту населення Подільської районної у м. Полтаві ради 01.03.2019.

04.05.2022 до Мінветеранів надійшло звернення позивача стосовно сприяння у забезпеченні житлом шляхом поширення положень постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №719 "Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей" на осіб з інвалідністю внаслідок війни, які не брали участь в АТО/ОСС.

Листом №3204/02/09.2-22 від 23.05.2022 Міністерством у справах ветеранів України (Мінветеранів) повідомлено позивача, що статтею 23 Бюджетного кодексу України визначено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Військова агресія Російської Федерації проти України зумовила появу в Україні нових пільгових категорій громадян: учасників бойових дій, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, осіб з інвалідністю внаслідок війни, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в АТО/ООС та членів сімей загиблих з їх числа. Для створення належних умов щодо забезпечення житлом зазначених категорій громадян Урядом з 2015 року запроваджені відповідні бюджетні програми.

Зазначено, що з 2020 року Мінветеранів визначено головним розпорядником коштів за бюджетною програмою КПКВК 1511040 "Субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей осіб, визначених абзацами 5-8 пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для осіб з інвалідністю I-II групи, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, визначених пунктами 11-14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та які потребують поліпшення житлових умов. Внаслідок обмеженості фінансових ресурсів у державі, видатки на зазначену Бюджетну програму виділяються в недостатньому обсязі. Зокрема, Мінветеранів здійснений розподіл коштів по зазначеній Бюджетній програмі в обсягах, передбачених в державному бюджеті на відповідний рік, у 2020 році в розмірі, що становила 20,8% від загальної потреби за Бюджетною програмою, у 2021 році в розмірі 16,8% від потреби. Додатково повідомлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 № 401 "Про спрямування коштів до резервного фонду державного бюджету" видатки по зазначеній Бюджетній програмі повністю скорочено.

Наголошуючи на порушенні пункту 3 статті 7 Закону України "Про звернення громадян", що виявилося у не перенаправленні звернення за належністю відповідному органу чи посадовій особі для вирішення по суті, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України від 02.10.1996 №393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі за текстом - Закон №393/96-ВР).

Частиною першою статті 1 Закону №393/96-ВР встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За визначеннями, наведеними у статті 3 Закону №393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно з статтею 20 Закону №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Як встановлено судом, 04.05.2022 ОСОБА_1 звернувся до Мінветеранів із зверненням, у якому просив ініціювати та забезпечити виплату йому як інваліду війни грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення у розмірі 1257217,69 грн у найкоротший строк.

Мінветеранів розглянуто це звернення та листом за підписом першого заступника Міністра у справах ветеранів України Порхуна О.В. від 23.05.2022 № 3204/02/09.2-22 надало відповідь.

Відповідно до Положення про Міністерство у справах ветеранів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 №1175 (далі за текстом Положення №1175), Мінветеранів є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціального захисту ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, постраждалих учасників Революції Гідності (далі - ветерани), членів сімей ветеранів та осіб, членів сімей таких осіб і членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України (далі - члени сімей ветеранів).

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 Положення №1175 одним із основних завдань Мінветеранів є формування і реалізація державної політики у сфері соціального захисту ветеранів та членів їх сімей, зокрема забезпечення їх житлом.

Відповідач у відзиві повідомив, що Мінветеранів лише з 2020 року визначено головним розпорядником субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей. І з цього часу Мінветеранів в межах повноважень, визначених законодавством, здійснюються всі можливі заходи щодо збільшення фінансування по цій бюджетній програмі з метою соціального захисту внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України шляхом забезпечення їм належних житлових умов.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №719 "Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей" затверджено Порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей (надалі Порядок та умови) та Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей (далі за текстом Порядок виплати).

Згідно з пунктами 5, 6 Порядку та умовами (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою), розподіл субвенції між обласними бюджетами і міським бюджетом м. Києва здійснюється Мінветеранів в обсязі, передбаченому в державному бюджеті на відповідний рік, пропорційно потребі в наданні грошової компенсації на підставі інформації, наданої Мінветеранів регіональними органами соціального захисту населення станом на 1 квітня поточного року, за формою згідно з додатком.

Регіональні органи соціального захисту населення здійснюють розподіл субвенції між місцевими органами соціального захисту населення відповідно до потреби в наданні грошової компенсації, інформація щодо якої складена за формою згідно з додатком на підставі рішень комісій щодо розгляду заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли, та осіб з інвалідністю про призначення грошової компенсації та подана станом на 1 квітня поточного року з урахуванням положень, визначених пунктом 4 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 719.

Відповідно до пункту 4 Порядку виплати грошова компенсація виплачується у повному обсязі, за винятком випадків, передбачених абзацами сьомим і восьмим пункту 18 цього Порядку, в порядку черговості відповідно до дати взяття на квартирний облік та з урахуванням категорії одержувача грошової компенсації для членів сімей осіб, визначених пунктом 2 цього Порядку, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей осіб, визначених абзацами п`ятим - восьмим пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для осіб з інвалідністю I-II групи, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, визначених пунктами 11-14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та які потребують поліпшення житлових умов (далі - субвенція).

Як зазначено у відзиві Мінветеранів, інформація про потребу у наданні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (далі інформація про потребу) містить відомості, про найменування населеного пункту, у якому одержувач грошової компенсації перебуває на обліку як такий, що потребує поліпшення житлових умов, та дата і номер рішення виконавчого комітету районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради про взяття на квартирний облік. Узагальнена інформація про потребу по областях формується регіональними органами соціального захисту населення за часом взяття одержувачів грошової компенсації на квартирний облік на підставі рішень виконавчих комітетів районної, міської, районної в місті, селищної ради та подається до Мінветеранів.

Таким чином, черговість на виплату зазначеної грошової компенсації формується: по області регіональними органами соціального захисту населення, на місцевому рівні місцевими органами соціального захисту населення, з урахуванням черговості взяття на квартирний облік.

Заявника також поінформовано про те, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 № 401 "Про спрямування коштів до резервного фонду державного бюджету" та абзацу другого підпункту 2 пункту 22 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України видатки за бюджетною програмою КПКВК 1511040 "Субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей осіб, визначених абзацами 5-8 пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для осіб з інвалідністю I-II групи, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, визначених пунктами 11-14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та які потребують поліпшення житлових умов (Бюджетна програма). Додатково повідомлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 № 401 "Про спрямування коштів до резервного фонду державного бюджету" видатки по зазначеній Бюджетній програмі повністю скорочено.

Відповідач у відзиві особливо наголошує на тому, що виплата грошової компенсації ОСОБА_1 у позачерговому порядку без дотримання черговості призведе до соціальної несправедливості щодо інших отримувачів грошової компенсації, які раніше заявника перебувають в черзі на виплату грошової компенсації по Полтавській області. Тому, за доводами відповідача, здійснити виплату грошової компенсації ОСОБА_1 буде можливе після виплати грошової компенсації всім особам, які перебувають перед ним у черзі на виплату грошової компенсації.

У зв`язку з цим суд зазначає, що зміст наданої позивачу відповіді свідчить про відсутність порушень з боку відповідача вимог статті 15 Закону №393/96-ВР щодо її вмотивованості. Зі змісту позову вбачається, що позивач не погоджується саме зі змістом наданої відповіді, оскільки, на думу позивача, не вирішено питання щодо компенсації відповідними коштами.

Також довід позивача про порушення відповідачем пункту 3 статті 7 Закону №393/96-ВР в частині не перенаправлення звернення за належністю є безпідставним, оскільки, оскаржуючи відповідь з підстав невмотивованості, заявник фактично визнає повноваження та компетенцію відповідача у спірних питаннях, тоді як доводи позовної заяви про необхідність перенаправлення звернення за належністю свідчать про відсутність чіткої позиції, як і бачення ознак порушення закону, самим позивачем.

Крім того суд зазначає, що Верховний Суд у своїй постанові від 17.04.2019 №342/158/17 дійшов висновку, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій.

Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Враховуючи встановлені обставини розгляду звернення позивача, суд дійшов виснвоку, що Мінветеранів належним чином та відповідно до Закону України "Про звернення громадян" надало відповідь на звернення позивача від 04.05.2022.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги щодо неналежного розгляду та невжиття відповідних заходів реагування за обставинами викладеними у зверненні ОСОБА_1 як інваліда війни від 04.05.2022, суд визнає безпідставними, у зв`язку з чим залишає позов у цій частині вимог без задоволення.

З приводу вимоги про надання відповіді за підписом саме Міністра у справах ветеранів або особи, яка виконує його обов`язки, та визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Управлінням соціального захисту населення Подільської районної у м. Полтаві ради 01.03.2019.

Відповідно до частин другої - четвертої статті 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Як встановлено судом, розгляд звернення позивача здійснював перший заступник Міністра у справах ветеранів України ОСОБА_3 , за підписом якого 23.05.2022 надано відповідь №3204/02/09.2-22.

У відзиві представником відповідача зазначено, що відповідно до наказу Мінветеранів від 01.02.2022 №31 "Про розподіл обов`язків між Міністром, його першим заступником та заступниками" у зв`язку з відрядженням Міністра у справах ветеранів України ОСОБА_4 з 18 по 24 травня 2022 року (включно) обов`язки Міністра виконував перший заступник Міністра у справах ветеранів України Порхун О.В., на підтвердження чого надано довідку від 18.05.2022 №905/17/13.2.

У зв`язку з цим суд визнає як безпідставні доводи позивача щодо порушення вимог статті 15 Закону України "Про звернення громадян" у частині вимог щодо необхідності підпису відповіді особисто першою особою відповідача.

Нероз`яснення відповідачем у відповіді на звернення порядку оскарження прийнятого рішення не свідчить про порушення відповідного права особи, оскільки це право встановлене законом, у даному випадку частиною четвертою статті 15 Закону України "Про звернення громадян". У зв`язку з чим відсутність відповідних роз`яснень у листі Мінветеранів від 23.05.2022 №3204/02/09.2-22 не може нівелювати право особи, встановлене законом.

До того ж об`єктивним свідченням про відсутність порушення цього права є факт реалізації без будь-яких перешкод позивачем права на оскарження рішення відповідача, про що свідчить цей позов та здійснюване судом провадження у цій справі.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що звернення ОСОБА_1 фактично було розглянуто з повним дотриманням вимог Законом України "Про звернення громадян", з огляду на що усі доводи позивача суд визнає безпідставними.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Інші доводи позивача є безпідставними та не впливають на висновки суду.

Підстави розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 243-246, 250, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Міністерства у справах ветеранів України (пров. Музейний, 12, м. Київ, 01001, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Канигіна Т.С.