Справа № 320/7940/22
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року справа №320/7940/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльність.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 пенсії шляхом збільшення на 25%;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати з 10.01.2022 ОСОБА_1 пенсію шляхом збільшення на 25% відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 №1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення".

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що він є пенсіонером та має статус особи з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням Управління соціального захисту населення Фастівської міської ради серії НОМЕР_1 від 10.01.2022.

Позивач стверджує, що вказані обставини надають йому право на збільшення пенсії на 25% відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 №1381 (далі-Постанова №1381).

Однак, відповідач відмовив позивачеві у здійсненні перерахунку його пенсії шляхом її збільшення на 25%, що стало підставою для звернення до суду з позовом у цій справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що позивач не набув право на отримання збільшення до пенсії, передбаченого пунктом 1 Постанови №1381, оскільки відповідно до довідок МСЕК серії КИО-І №292443 від 07.09.2011, серії КИО-І №0396233 від 30.09.2011 та серії КИО-І №041422 від 11.09.2014 причиною інвалідності позивача є захворювання, набуте внаслідок проходження служби в органах внутрішніх справ, а не захворювання, отримане під час виконання обов`язків військової служби (внаслідок війни).

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням цього суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Фастівським МРВ ГУ МВС України в Київській області 11.01.1947.

Позивач є пенсіонером, про що свідчить пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 від 18.03.2011, пенсія за вислугу років якому була призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Судом встановлено, що 10.01.2022 Управлінням соціального захисту населення Фастівської міської ради видано позивачу посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи серії НОМЕР_1 .

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з клопотанням від 09.08.2022 про нарахування та виплату йому пенсії із збільшенням на 25% відповідно до постанови №1381 з 10.01.2022.

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області листом від 24.08.2022 №1000-0203-8/80663 відмовило позивачу у нарахуванні та виплаті підвищення до пенсії, посилаючись на те, що довідками МСЕК (серії КИО-І №292443 від 07.09.2011, серії КИО-І №0396233 від 30.09.2011 та серії КИО-І №041422 від 11.09.2014) зазначено, що причина інвалідності пов`язана з проходженням служби в ОВС довічно, а статус учасника бойових дій позивачу не встановлювався, виписка з акта огляду медико-соціальної експертної комісії, щодо встановлює зв`язок з захистом Батьківщини, не надходила. Також відповідач зазначив, що посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи видано позивачу на підставі рішення Київського окружного адміністративного суду, яке не містить будь-яких зобов`язань щодо Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої-другої статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі - Закон №3551, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Згідно з частиною другою статті 7 Закону №3551 до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №3551 ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.

Кабінет Міністрів України у постанові №1381 установив, що розміри пенсій особам з інвалідністю внаслідок війни, обчислені відповідно до статті 27 та частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, статей 13 і 21 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням індексації пенсії на визначений щороку Кабінетом Міністрів України коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, збільшуються на 25 відсотків.

Збільшення розмірів пенсій здійснюється без урахування передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, та інших доплат до пенсії.

Як зазначено вище, відповідач, відмовляючи позивачу у призначені та виплаті підвищення до пенсії, передбаченого постановою №1381, зазначив про те, що у позивача відсутній статус учасника бойових дій, а причиною інвалідності є захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Крім того, відповідач зазначив, що посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни видано ОСОБА_1 на виконання судового рішення, яке не містить жодних зобов`язань до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позивач мав би право на отримання підвищення до пенсії відповідно до постанови №1381 у тому випадку, якби причиною його інвалідності було захворювання, отримане під час виконання обов`язків військової служби (внаслідок війни).

Проте, суд ставиться критично до такої позиції відповідача, оскільки умовами для отримання передбаченого пунктом 1 Постанови №1381 підвищення є наявність у особи статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та отримання пенсії згідно статей 13 і 21 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб або відповідно до статті 27 та частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а не наявність конкретних причин захворювання, які зумовлюють встановлення особі статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

З матеріалів справи вбачається, що 10.01.2022 Управлінням соціального захисту населення Фастівської міської ради видано позивачу посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи серії НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що вказане посвідчення було видано позивачу не на виконання судового рішення (про що стверджує відповідач), а на підставі заяви позивача від 05.01.2022 та доданих до неї документів, а саме: виписки з акта огляду МСЕК до довідки сер. КИО-І №0414221 від 01.10.2014 та постанови військово-лікарської комісії ГУ МСВ України в Київській області від 09.09.2011 №50.

Так, у виписці з акта огляду МСЕК до довідки сер. КИО-І №0414221 від 01.10.2014 вказано, що позивачу з 01.10.2014 призначено ІІ групу інвалідності довічно, причина інвалідності - захворювання, пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи в період проходженням служби в ОВС.

Згідно з постановою військово-лікарської комісії ГУ МВС України в Київській області від 09.09.2011 №50 захворювання ОСОБА_1 пов`язано з наслідками Чорнобильської катастрофи в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Отже позивач як особа, якій встановлено статус особи з інвалідністю внаслідок війни, має право на отримання збільшення до пенсії, передбаченого постановою №1381.

У зв`язку з цим, суд вважає, що відповідач безпідставно не здійснив нарахування та виплату позивачу збільшення до пенсії у розмірі 25%, передбаченого постановою №1381.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 з 10.01.2022 пенсії, з урахуванням її збільшення на 25% відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення"від 28.12.2011 №1381.

Щодо вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати з 10.01.2022 ОСОБА_1 пенсію шляхом збільшення на 25% відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 №1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення", суд зазначає таке.

Відповідно до Рекомендації № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області було протиправно відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням її підвищення, суд вважає, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.

З урахуванням тієї обставини, що оскаржуване рішення відповідача не ґрунтується на дискреційних повноваженнях, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 10.01.2022 пенсію, з урахуванням її збільшення на 25% відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення"від 28.12.2011 №1381.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 з 10.01.2022 пенсії, з урахуванням її збільшення на 25%, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 №1381.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 10.01.2022 пенсію, з урахуванням її збільшення на 25% відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 №1381.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.