Справа № 200/4778/22
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року Справа№200/4778/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Буряк І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області) у якій просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 з обмеженням її максимального розміру на рівні 20 270,00 грн.;

зобов?язати ГУ ПФУ в Донецькій області виплачувати ОСОБА_1 призначену йому пенсію без обмеження її максимальним розміром;

зобов?язати ГУ ПФУ в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованою пенсією без обмеження її максимальним розміром та отриманою пенсією з 01 вересня 2022 року.

Також позивачем подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є отримувачем пенсії за вислугу років. Після проведеного на виконання рішення суду від 30.12.2021 перерахунку пенсії її розмір склав 27 242,49 грн., однак позивач у жовтні 2022 року отримав пенсію у значно меншому розмірі, а саме 20 270,00 грн. Вказаний факт також підтверджується листом відповідача, де, зокрема, вказано про застосування обмеження максимального розміру пенсії, виходячи із 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Вважаючи відповідні дії протиправними, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, витребувано у відповідача докази у справі, згідно наведеного в ухвалі переліку.

Відповідачем надано відзив на вказану позовну заяву за змістом якого висловлено прохання у позові відмовити, з огляду на те, що ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачає встановлення максимального розміру пенсії, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Вказана норма не визнана неконституційною та підлягає застосуванню. Крім того, звертає увага, що пункт третій позовних вимог звернений на майбутнє, натомість суди не здійснюють превентивного захисту від можливого порушення прав у майбутньому.

Позивачем направлено відповідь на відзив, де викладено заперечення проти доводів відповідача та висловлено прохання позов задовольнити повністю.

Судом встановлено такі фактичні обставини у справі.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Донецькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Після останнього перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.12.2021 у справі №200/15489/21 (набрало законної сили 26.07.2022), яким з-поміж іншого зобов?язано ГУ ПФУ у Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу за вислугу з 01.12.2019 відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 25.08.2021 року №22/6-4901, виданої Департаментом персоналу МВС України виходячи із розміру 80 % відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум, розмір пенсії (з надбавками) позивача склав 27 242,49 грн.

На виконання вказаного рішення суду, відповідачем проведено перерахунок пенсії та обмежено її максимальним розміром 20 270,00 грн..

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п?ятої статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 07.10.2022 у справі №640/7973/21 Верховний Суд дійшов наступних висновків:

«…Згідно із Законом України від 24.12.2015 №848-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст. 43 Закону №2262-XII доповнено частиною 7 про те що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.,

Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, зокрема, частина 7статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, дозволяє стверджувати, що у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Це означає, що стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію у подібних правовідносинах у постановах від 03.10.2018 у справі №127/4267/17, від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 30.10.2020 у справі №522/16881/17, від. 09.11.2020 у справі №813/678/18, від 10.09.2021 у справі №300/633/19, від 21.12.2021 у справі №120/3552/21-а.

Суд не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку, оскільки Законом №3668-VI, внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.

Водночас положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин наявна колізія між Законом №2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, та Законом №3668-VI у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 із посиланням на положення статей1,8,92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок про те, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Крім того, у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що в разі наявності колізії між двома законами, які регулюють одне і те ж коло відносин і один з них визнано неконституційним, застосуванню підлягає підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. Колегія суддів не знаходить підстав для відступу від вказаного висновку у справі, що розглядається.»

Вказаний висновок також викладений у постанові Верховного Суду від 12.12.2022 у справі № 620/5701/20.

Враховуючи наведені вище висновки Верховного Суду, у межах спірних правовідносин застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI, а тому суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для обмеження пенсії позивача максимальним розміром, і задоволення позову у цій частині.

Щодо позовних вимог про зобов?язання відповідача виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмеження її максимальним розміром, то відповідна вимога має зобов?язальний характер спрямований на захист можливого порушення прав позивача у майбутньому. Однак, суд не здійснює превентивного захисту, захисту підлягає порушене право станом на момент звернення із відповідним позовом. Наразі підстави констатувати порушення у цій частині у суду відсутні.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.

Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на підставі ч. 8 ст. 139 КАС України

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84116, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області щодо обмеження ОСОБА_1 з 01.09.2022 пенсії максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01.09.2022 пенсію без обмеження її максимального розміру, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, 84122, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн.40 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 23 грудня 2022 року.

Суддя І.В. Буряк