Справа № 336/5637/2022(2-а/336/67/2022)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 336/5637/2022(2-а/336/67/2022)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2022 року (головуючий суддя Зарютін П.В.) по адміністративній справі № 336/5637/2022 (2-а/336/67/2022), розглянутої у відкритому судовому засіданні

за позовом Шевченківського відділу у місті Запоріжжі Управління державної міграційної служби України у Запорізькій області до Ахмедова Агаюл про примусове видворення за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Шевченківський відділ у місті Запоріжжі Управління державної міграційної служби України у Запорізькій області(далі Шевченківський відділ у місті Запоріжжі УДМС у Запорізькій області) 26.10.2022 року звернувся до суду з позовом до відповідача громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про його примусове видворення за межі України.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідач з 22.01.2013 року проживає на території України як нелегальний мігрант без документів на право проживання в Україні, ухиляється від виїзду з України після закінчення встановленого терміну перебування за рішенням № 12 від 16.06.2022 року про його примусове повернення до країни походження або третьої країни, чим порушує законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2022 року позов задоволено, вирішено примусово видворити за межі України громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішення допустити до негайного виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, представником відповідача подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати через порушення норм матеріального та процесуального права та відмовити в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.229 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 документований паспортом громадянина Азербайджанської Республіки 01.08.2012 року строком дії до 01.08.2022 року, прибув на територію України 24.10.2012 року у приватних справах.

Дозволений строк перебування на території України відповідача відповідно до чинного міграційного законодавства закінчився 21.01.2013 року, та з 22.01.2013 року він перебуває в Україні як нелегальний мігрант без документів на право проживання в Україні, ухиляється від виїзду з України до країни походження або третьої країни, чим порушує законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

За результатами перевірки Шевченківським відділом у місті Запоріжжі УДМС у Запорізькій області прийнято рішення № 12 від 16.06.2022 року про примусове повернення громадянина Азербайджанської Республіки Ахмедова Агаюл до країни походження або третьої країни з підстав порушення правил перебування іноземців на території України, оскільки він перевищив термін перебування та ухилився від виїзду з території України, зазначеним рішенням позивача зобов`язано покинути територію України у термін до 14.07.2022 року.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_2 зобов`язався у добровільному порядку покинути територію України у зазначений термін до 14.07.2022 року, але ухилився від самостійного виконання рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, залишився нелегально перебувати на території України, рішення про примусове повернення не оскаржив.

Після виявлення зазначених обставин Шевченківський відділ у місті Запоріжжі УДМС у Запорізькій області звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про його примусове видворення за межі України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.1 Закону «Про громадянство України» від 18.01.2001 року № 2235-III визначено, що іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Правовий статус, основні права, свободи та обов`язки іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-VI (далі Закон №3773-VI).

За приписами п.14 ч.1 ст.1 , ч.3 ст.9 Закону №3773-У1 нелегальний мігрант це, зокрема, іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України; строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно положень ч.2 ст. 25,ч.1,5 ст.26 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій; іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, зазначені особи зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Положеннями ст.30 Закону № 3773-VI визначено, що, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Приписами п. 4 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, СБУ України 23.04. 2012 року № 353/271/150 (у редакції наказу МВС, СБУ України від 22.01.2018 року № 38/77), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21.05.2012 року за № 806/21119 (далі - Інструкція) , передбачено, що іноземці можуть бути примусово повернуті до країни походження чи третьої країни на підставі рішення органу ДМС або органу охорони державного кордону, або органу СБУ про примусове повернення чи примусово видворенні на підставі винесеної за позовом цих органів/підрозділів постанови адміністративного суду про примусове видворення.

У п. 7 Інструкції визначено, що підставами для подання позову про примусове видворення іноземців є: невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення; наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення

Розділом ІІІ Інструкції встановлено, що у разі виявлення підстав, передбачених ч.1 1 ст. 30 Закону № 3773-VI , органи ДМС, органи охорони державного кордону та органи СБУ залежно від обставин виявлення/затримання іноземця невідкладно готують позовну заяву до адміністративного суду.

Здійснивши аналіз доказів у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Ахмедов Агаюл на території України зареєстрованим не значиться, громадянства не набував, посвідкою на постійне проживання та тимчасове проживання не документувався, із заявою про отримання статусу біженця чи додаткового захисту не звертався.

Відповідач перебуває в Україні як нелегальний мігрант без документів на право проживання в Україні, після прийняття 16.06.2022 року рішення про примусове повернення його як громадянина Азербайджанської Республіки до країни походження або третьої країни, він під особистий підпис повідомлений про необхідність покинути територію України, але ухиляється від виїзду з України, чим порушує законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

В сукупності зазначені обставини свідчать про обґрунтовані сумніви щодо наявності у відповідача наміру добровільно залишити територію України та дають підстави вважати, що останній перешкоджатиме проведенню процедури видворення, яку розпочато органами Державної міграційної служби України.

Доказів, які б підтверджували обставини, настання яких передбачає застосування положень ч.1 ст.31 Закону №3773-VI, відповідачем не надано, також відсутні підстави стверджувати, що відповідач підпадає під захист ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Викладене свідчить, що позивач в межах своїх повноважень з дотриманням вимог чинного міграційного законодавства України звернувся до суду із позовом про примусове видворення ОСОБА_1 за межі України.

Оскільки суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, при цьому правомірно застосував п. 3 ч.2 ст. 371 КАС України, звернувши рішення про примусове видворення відповідача до негайного виконання, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовані.

Керуючись ст. 288, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2022 року по адміністративній справі № 336/5637/2022 ( 2-а/336/67/2022) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий