Справа № 640/20806/21
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Національної поліції України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 лютого 2022 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у якому просила:

- визнати протиправними дії Національної поліції України, що призвели до її звільнення та позбавлення Конституційного права на працю;

- визнати протиправним та скасувати наказ № 779о/с від 24.06.2021 р. в частині звільнення її на підставі п. 4 ч.1 ст.83 та п.1 ч.1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» з посади завідувача сектору з питань державної служби Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України;

- поновити її на посаді завідувача сектору з питань державної служби Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України з 25.06.2021 р.;

- зобов`язати відповідача нарахувати та оплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу без урахування податків, зборів та обов`язкових платежів, з розрахунку 1737 грн. 05 коп. за один день вимушеного прогулу в період з 25.06.2021 по день винесення рішення судом.

На обгрунтування своїх вимог позивач зазначала, що фактично скорочення чисельності працівників не відбулося.

ОСОБА_1 також посилалась на те, що при звільненні їй не були запропоновані вакантні посади та не враховано її переважне право на залишення на роботі.

Також, позивач акцентувала увагу на тому, її було звільнено під час перебування у відпустці.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі Національна поліція України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, скаржник звертає увагу на те, що позивачці пропонувались вакантні посади, проти остання не звернулась із заявою про призначення на будь-яку із них.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом попередньої інстанції встановлено, що наказом № 575о/с від 04.06.2019 р. ОСОБА_1 призначено на посаду завідувача сектору з питань державної служби Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України.

Цим же наказом позивачці присвоєно 6 ранг державного службовця.

Наказом Голови Національної поліції України № 4123 від 19.05.2021 р. затверджено Перелік змін у штатах Національної поліції.

Відповідно до цих змін внаслідок реорганізації скорочено усі посади в секторі з питань державної служби Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України.

29 травня 2021 р. позивачці вручено попередження про можливе наступне припинення державної служби відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Відомостей поро те, що ОСОБА_1 запропоновано іншу роботу назване повідомлення не містить.

Наказом № 779о/с від 24.06.2021 р. «По особовому складу» позивачку звільнено з займаної посади на підставі пункту 4 частини 1 статті 83, пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу».

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який зокрема визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби є Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII (надалі за текстом - «Закон № 889-VIII»).

Пунктом 4 частини 1 статті 83 Закону № 889-VIII передбачено, що державна служба припиняється: за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону № 889-VIII підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Частиною 3 названої статті Закону № 889-VIII установлено, що суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю. Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Таким чином, на суб`єкта призначення покладено обов`язок одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із скороченням чисельності або штату державних службовців, скороченням посади державної служби запропонувати державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби.

У даній правовій ситуації ОСОБА_1 не були запропоновані вакантні посади.

При цьому, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи такі посади у штатному розписі Національної поліції України були в наявності.

За таких обставин, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а посилання скаржника на те, що ОСОБА_1 пропонувались вакантні посади є помилковим.

Із матеріалів справи вбачається, що 24.06.2021 р. позивачці було надано перелік вакантних посад категорії державної служби та цивільного персоналу по підрозділах апарату центрального органу управління Національної поліції України.

Згідно вчиненому позивачкою напису остання від них відмовилась.

Водночас, така пропозиція була направлена ОСОБА_1 не одночасно з попередженням про звільнення, як того вимагає ст. 87 Закону № 889-VIII, а у день звільнення.

Крім того, сектор з питань державної служби, який очолювала позивачка, було не ліквідовано, а реорганізовано. Однак, жодної посади у новоствореному підрозділі ОСОБА_1 запропоновано не було.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 лютого 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 23 грудня 2022 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя О.М.Оксененко