Справа № 320/7086/22
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2022-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2022 року № 320/7086/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

до Приватного акціонерного товариства "Техмашремонт"

про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Техмашремонт", у якому просить суд:

- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Техмашремонт» на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області суму заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах згідно Списку №1 за період грудень 2021 року липень 2022 року включно в сумі 62842,75 грн.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, всупереч вимогам Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, за грудень 2021-липень 2022 року включно не здійснив компенсацію витрат на виплату та доставку пільгових пенсій і заборгував Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області у розмірі 62 842,75 грн. Вважаючи, що відповідач несплатою страхових внесків до Пенсійного фонду позбавляє позивача можливості належним чином здійснювати реалізацію державної політики у сфері пенсійного забезпечення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що ПАТ «Техмашремонт» не має власних робочих місць зі шкідливими умовами праці (крім робочого місця терміста на печах) та не є правонаступником виробничого об`єднання «Білоцерківщина», в якому працювала особа, що зазначена в розрахунках позивача, а тому не має обов`язку по відшкодуванню зазначених витрат.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 16.08.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 21.10.2022 витребовано докази по справі.

Ухвалою суду від 21.10.2022 залишено без задоволення клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про розгляд справи з проведенням судового засідання в адміністративній справі №320/7086/22.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Приватне акціонерне товариство "Техмашремонт", код ЄДРПОУ - 05495590, місцезнаходження: Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 87-А, є юридичною особою, як платник внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області.

Відповідно до відомостей з особового рахунку по відшкодуванні фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №1, відповідач має заборгованість перед Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області по фактичним витратам на виплату та доставку пільгових пенсій, за період з грудня 2021 по липень 2022 включно, яка у загальному розмірі складає 62 842,75 грн.

Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, направлялись позивачем на адресу відповідача.

У зв`язку з несплатою відповідачем фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в добровільному порядку, позивач звернувся з цим позовом до суду.

V. Норми права, які застосував суд

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також врегульовано порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених у відповідності до пп. "а", "б" - "з" цієї статті.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України (36-2003), та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12).

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Згідно п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Інструкція) відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15) в таких розмірах:

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції,

- також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону (№1058-15) застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції,

- фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах: 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених

Відповідно до п. 6.4. Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15) (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Повідомлення складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Не сплачені та/або несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зазначених в абзаці другому пункту 6.1 цієї Інструкції, стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій відповідно до норм Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

VI. Оцінка суду

Судом встановлено, що позивач, звертаючись до суду з вимогою щодо стягнення витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах, обґрунтовує свій позов тим, що ПАТ «Техмашремонт» є правонаступником в/о "Білоцерківшина", у якому працював та здобув пільговий стаж на робочих місцях з особливо шкідливими умовами праці ОСОБА_1 .

У своєму відзиві відповідач зазначає, що Товариство не має робочих місць зі шкідливими умовами праці та не є праонастпуником підприємств, на робочих місцях зі шкідливими умовами праці, яких працював ОСОБА_1 , а отже немає обов`язку по відшкодуванню спірних виплат.

Згідно висновків, наведених у рішенні від 31.03.2021 у справі №320/13146/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, ОСОБА_1 працював у «Білоцерівському виробничому обєднанні «Білоцерківщина» з 07.04.1993 по 09.06.2000.

У рішенні суд зазначає:

«В трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 01.02.1993 року містяться зокрема такі записи про роботу на Білоцерківського виробничому об`єднанні «Білоцерківшина»:

-запис №3: 26.01.1993 прийнятий на роботу слюсарем механозборочних робіт 1 (першого) розряду в цех капітальних ремонтів Орендного ремонтного підприємства Білоцерківського виробничого об`єднання «Білоцерківшина» (наказ №16-к від 25.01.1993);

-запис №4:07.04.1993 переведений в тому же цеху слюсарем-ремонтником 2 (другого) розряду по ремонту технологічного обладнання в підготовочному цеху шинного заводу №1 (наказ №50-к від 06.04.1993);

-запис №5:10.06.1993 Орендне ремонтне підприємство перетворено в Акціонерне товариство «Техмашремонт» (розпорядження Білоцерківського міськвиконкому №1-3-146 від 10.06.1993);

- запис №6:16.09.1994 позивачу присвоєний 3 (третій) розряд слюсаря-ремонтника (протокол №16 від 16.09.1994);

- запис №7:19.09.1994 переведений в тому же цеху слюсарем-ремонтником 3 (третього) розряду по ремонту технологічного обладнання в підготовочному цеху шинного заводу №1 (наказ №209-к від 26.09.1994);

- запис №8:30.05.2000 позивачу присвоєний 4 (четвертий) розряд слюсаря-ремонтника (протокол №2 від 30.05.2000);

- запис №9: 09.06.2000 позивач звільнений за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням (наказ №56-к від 09.06.2000).

Стаж роботи позивача на Білоцерківського виробничому об`єднанні «Білоцерківшина» складає 7 років 04 місяці 14 днів.

В трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 01.02.1993 року містяться зокрема такі записи про роботу в Закритому акціонерному товаристві СП «Росава»:

- запис №12: 28.11.2000 прийнятий у підготовчий цех слюсарем-ремонтником 4 (четвертого) розряду (наказ №3197-к від 27.11.2000);

- запис №13: згідно атестації робочого місця підтверджується право на пільгову пенсію за Списком №1 (наказ №286 від 06.06.2000);

- запис №14: 16.01.2003 переведений у підготовчому цеху слюсарем-ремонтником 5 (п`ятого) розряду (наказ №132-к від 23.01.2003);

- запис №15 (у вигляді штампу): на підставі Наказу №163 від 20.02.2004 р. Закрите акціонерне товариство СП «Росава» перетворено у Закрите акціонерне товариство «Росава»;

- запис №16: 01.10.2004 позивач звільнений за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням (наказ №3687-к від 05.10.2004).

Стаж роботи позивача в Закритому акціонерному товаристві СП «Росава» та Закритому акціонерному товаристві «Росава» складає 3 роки 10 місяців 4 дні.».

Із наведених відомостей вбачається, що ОСОБА_1 набув пільгового стажу на робочих місцях з особливо шкідивими умовами праці, які знаходяться та відносяться в Білоцерківського виробничого об?єднання «Білоцерківшина», правонаступником якого є BAT «Pосава».

Відповідно до ч. 4 ст. 78 кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, у ПАТ «Техмашремонт" відсутній обов?язок відшкодовувати витрати на виплату пільгової пенсії зазначеній особі.

Зазначене цілком і повністю відповідає правовій повний Верховного Суду України, викладеній у постанові від 14 вересня 2021 року у справі №6810/2219/14, у постановах: від 18 червня 2020 року у справі №6810/298/17, від 24 січня 2019 у справі №810/2940/15, від 25 квітня 2019 року у справі №810/3957/15, від 24 грудня 2019 року у справі №810/841/17.

Так, у постанові від 14 вересня 2021 року у справі № 810/2219/14, Верховний Суд зазначив, що обов?язок здійснювати відшкодування витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах особі, яка має стаж, що дає право на призначення цієї пенсії належить або підприємству, на якому працювала така особа, або його правонаступнику.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ "Техмашремонт" засноване на підставі рішення Регіонального відділения Фоноу державного майна України по Київській області від 04 червня 1993 року №1-АТ шляхом перетворення (приватизації) «Білоцеркіського орендного ремонтного підприємства», таким чином є правонаступником «Білоцерківського орендного ремонтного підприємства».

У свою чергу, "Білоцерківське орендне ремонтне підприємство» засноване на підставі рішення конференції трудового колективу виробничого об?єднання "Білоцерківшина", що оформлене протоколом від 06 листопада 1990 року №2.

Згідно зі статутом "Білоцерківського орендного ремонтного підприємства" та довідкою №1194/ю/04-11 від 04 листопада 2010 року, виданою відділом державної реєстрації Білоцерківської міської ради Київської області, останнє зареєстроване рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради народних депутатів від 27 листопада 1990 №401 та не виступає правонаступником прав і обов?язків будь-якої юридичної особи.

Судом першої інстанції досліджено, що правонаступником Білоцерківського виробничого об?єднання товариство"Білоцерківшина" виступає Відкрите акціонерне "Росава", утворене на підставі рішення Фонду державного майна України від 24 жовтня 1996 №76-АТ, зареєстроване виконавчим комітетом Білоцерківської міської Ради народних депутатів Київської області №17 від 19 липня 1999 року, що підтверджується копією статуту цієї юридичної особи. Ці обставини також були детально та грунтовно досліджені Вищим адміністративним судом України у справі №К/800/42493/13.

При цьому, факти роботи перелічених у розрахунках працівників на підприємствах із шкідливими умовами праці, правонаступником яких є Відкрите акціонерне товариство "Росава", а не позивач, були ретельно проаналізовані та досліджені судом першої інстанції.».

Із наведеного вбачається, що ПАТ «Техмашремонт» не є правонаступником Білоцерківського комбінату шин і гумо-азбестових виробів та в/о «Білоцерківшина», в процесі приватизації якого створено ВАТ «Росава».

Отже, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , який внесений до розрахунків позивача, працював на робочих місцях з особливо шкідливими умовами праці на підприємстві "Білоцерківшина", правонаступником якого є ВАТ "Росава". А відтак, обов?язок здійснювати відшкодування витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах за ОСОБА_1 має ВАТ "Росава".

Отже, позовні вимоги є необгрунтованими.

VII. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

VIII. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати розподілу та присудженню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 16.12.2022