Справа № 158/2757/22
Суддя: Корецька В. В.
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/2757/22
Провадження № 2-а/0158/96/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2022 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Корецької В.В.
за участю секретаря Процик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Позовні вимоги мотивує тим, що постановою відповідача про адміністративне правопорушення №119 від 26.10.2022 року його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.
Дану постанову вважає безпідставною, оскільки жодного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП він не вчиняв, розписку про отримання повістки не підписував.
Крім того, зазначає, що протягом року він не притягався до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 210 КУпАП, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.
З врахуванням наведеного просив скасувати вищевказану постанову відповідача та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.11.2022 року відкрито провадження у даній справі та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
30.11.2022 року від відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого 11.10.2022 року та 25.10.2022 року позивачу було вручено повістку з метою уточнення облікових даних та проходження медичного огляду, однак останній на виклики 12.10.2022 року та 26.10.2022 року не з`явився, внаслідок чого було складено протокол про адміністративне правопорушення від 25.10.2022 року, який було розглянуто 26.10.2022 року та ухвалено постанову №119 від 26.10.2022 року. Також зазначено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності виключно за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. На підставі викладеного, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
12.12.2022 року від позивача ОСОБА_1 до суду подано відповідь на відзив, відповідно до якого останній зазначив, що згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» він не підлягає мобілізації, оскільки його батько є інвалідом ІІ групи довічно, а тому це є додатковою підставою для скасування оспорюваної постанови.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнала та просила у їх задоволенні відмовити.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема копії розписки та відеозапису з боді-камери працівника поліції ОСОБА_1 було виписано повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 12.10.2022 року, від отримання якої останній відмовився.
Разом з тим, згідно розписки про отримання повістки від 25.10.2022 року, ОСОБА_1 було отримано повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 26.10.2022 року.
Проте, за викликом по повістці 26.10.2022 року позивач не з`явився, що підтверджується актом про неприбуття від 26.10.2022 року.
Відповідно до ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.
КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідальність за ч. 2 ст. 210 КУПАП настає у разі порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчиненні в особливий період.
Правила військового обліку визначені у Додатку № 1 до Порядку організації і ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016, (далі - Правила) на виконання вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно із п. 1 Правил призовники і військовозобов`язані повинні:
- перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих комітетах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України;
- прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ) на збірні пункти, призовні дільниці у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ)), для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних;
- не змінювати місце фактичного проживання (перебування) з моменту оголошення мобілізації, а у воєнний час не виїжджати з місця проживання без дозволу керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідних керівників СБУ або Служби зовнішньої розвідки;
- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки;
- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
- особисто у семиденний строк прибувати до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ) з паспортом громадянина України і військово-обліковими документами для зняття з військового обліку в разі вибуття в іншу місцевість до нового місця проживання, у службові відрядження, на навчання, у відпустку чи на лікування (строком понад три місяці за межі України), у разі зміни місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району;
- особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади;
- негайно повідомляти районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки (органам СБУ) за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа;
- подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документи, що підтверджують право призовників на відстрочку від призову на строкову військову службу.
Як вбачається із постанови №119 за справою про адміністративне правопорушення від 26.10.2022 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. /а.с.5/.
Вказана норма є бланкетною, тому в оспорюваній постанові повинно бути вказано про порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Судом також встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови, вина особи підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 25.10.2022 року №119 та копією розписки про отримання повістки, однак, у матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності вказаного протоколу та його отримання позивачем ОСОБА_1 , надання останній будь яких пояснень чи відмови від їх надання. Також відсутня інформація, що останнього було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З врахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що відповідачем не в повній мірі було встановлено дійсні обставини поведінки позивача як військовозобов`язаного в особливий період (в оскаржуваній постанові належним чином не описано об`єктивну сторону правопорушення, яке вміняється у вину позивачу), що призвело до порушень прав позивача, викладених в ст. 268 КУпАП, суд дійшов висновку про скасування постанови №119 від 26.10.2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, та подальше направлення справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В ході нового адміністративного провадження, відповідачу слід виконати вимоги ст. ст. 268, 279 КУпАП, та розглянути справу про адміністративне правопорушення з дотриманням права особи на участь у розгляді справи, яка безпосередньо її стосується та визначитись з об`єктивною стороною правопорушення, яке вміняється позивачу у вину.
Суд не встановлює інші фактичні обставини та не надає оцінку наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП, оскільки така оцінка первинно має бути надана суб`єктом притягнення та накладення адміністративного стягнення в межах належної адміністративної процедури, що визначена ст. ст. 268, 279 КУпАП.
Так само суд не вирішує питання закриття провадження у справі оскільки вирішення цього питання є передчасним, саме тому позов підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст.ст.210, 251, 280 КУпАП, ст.ст.2,4,12,72-79,241-246,286,293,295 КАС України, суд, -
у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.
Постанову за справою про адміністративне правопорушення №119 від 26.10.2022 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП, скасувати та направити справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У решті позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька