Справа № 340/400/22
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 340/400/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області,

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року (головуючий суддя Момонт Г.М.)

у справі № 340/400/22

за позовом ОСОБА_1 ,

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області,

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії та виплаті різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за період з 01 грудня 2019 року по теперішній час включно в розмірі 88 відсотків від суми грошового забезпечення відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 05 травня 2021 року №9102 для перерахунку пенсії з 01.12.2019 у зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення за посадою поліцейського - заступник начальника відділу поліції ГУ НП, до посади на день звільнення із служби - заступник начальника лінійного відділу на ст. Знам`янка по роботі з персоналом Лінійного Управління на Одеській залізниці УМВС України на транспорті відповідно до ст.ст.43, ч.3 ст.51, ч.3, 4 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі 88 відсотків від суми грошового забезпечення у зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення за посадою поліцейського - заступник начальника відділу поліції, до посади на день звільнення із служби - заступник начальника лінійного відділу на ст. Знам`янка по роботі з персоналом Лінійного Управління на Одеській залізниці УМВС України на транспорті, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за період з 01 грудня 2019 року по теперішній час включно відповідно до Довідки про розмір грошового забезпечення від 05 травня 2021 року №9102, станом на станом на 01.12.2019 із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад - 3 250,00 грн.; оклад за спец. звання підполковник поліції (підполковник міліції) - 2 200,00 грн., надбавка за вислугу років 50% - 2 725,00 грн.; надбавка за специфічні умови проходження служби 74,22% - 6 071,57 грн., премія 55,63% - 7 925,36 грн., всього грошове забезпечення - 22 165,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ (міліції) з 2008 року, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, отримує пенсію, призначену відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач зазначає, що відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача, при цьому, протиправно зменшено розмір пенсії з 88% до 70% грошового забезпечення. Позивач вважає такі дії відповідача є незаконними.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 88% до 70% сум грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 88% сум грошового забезпечення та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з перерахунком, з урахуванням виплачених сум.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при перерахунку пенсії позивача з 01.12.2019, відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», неправильно застосував вимоги ст. 13 вказаного Закону, внаслідок чого перерахував пенсію позивача в розмірі 70 % сум грошового забезпечення, тоді як перерахунок такої пенсії має бути здійснений із застосуванням розміру пенсії 88 % відповідних сум грошового забезпечення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Відповідач зазначає, що оскільки перерахунок пенсії позивачу здійснювався з 01.12.2019, то застосуванню підлягає та редакція Закону №2262-ХІІ, яка чинна на момент перерахунку та якою обмежено відсотковий розмір пенсії 70% від грошового забезпечення. Щодо порушення судом норм процесуального права, позиція відповідача полягає у тому, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки тому, що позивач звернувся із позовом до суду з пропуском строку, визначеною ст.122 КАС України, у зв`язку з чим суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов та зобов`язав відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.12.2019.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, з 01.03.2008 отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як пенсіонеру органів внутрішніх справ у розмірі 88% грошового забезпечення (а.с.46).

Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області» позивачу видано довідку про розмір грошового забезпечення від 05.05.2021 №9102, складену із врахуванням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі від 14.05.2019 №826/12704/18 (набрало законної сили 19.11.2019) та постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19. Відповідно до зазначеної довідки за листопад 2019 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» за прирівняною посадою поліцейського розмір грошового забезпечення становить 22165,58 грн. (а.с.13).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі №340/3424/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області» №9102 від 05.05.2021 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області» №9102 від 05.05.2021 з 01.12.2019, з урахуванням раніше виплачених сум (а.с.62-67).

На виконання вказаного рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі №340/3424/21 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 та обчислено її основний розмір, виходячи з 70% відповідних сум грошового забезпечення, та визначено у розмірі з надбавками 15 515,91грн. (а.с.60).

08.12.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, нарахування та виплати різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за період з грудня 2019 року у розмірі 88% від суми грошового забезпечення (а.с.14-15).

Листом від 30.12.2021 №10420-10689/С-03/8-1100/21 Головне управління Пенсійного фонду України повідомило позивача про те, що перерахунок пенсії проведено відповідно до норм чинного законодавства (а.с.16).

Не погоджуючись з таким рішенням щодо відсоткового розміру його обрахованого пенсійного забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Щодо строків звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд першої інстанції зробив висновок, що оскільки на заяву позивача про нарахування і виплату пенсії у розмірі 88% грошового забезпечення, відповідь надано листом від 30.12.2021, а позовна заява подана до суду 17.01.2022, позивач звернувся до суду з позовом з дотриманням строку встановленого ч.2 ст.122 КАС України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, вважає прийнятним посилання суду першої інстанції з цього приводу на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19), що визначаючи початок перебігу строку звернення до адміністративного суд, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу ПФУ на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку.

Також суд апеляційної інстанції враховує, що за правовою позицією Верховного Суду в постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 строки звернення до адміністративного суду обмежують час, протягом якого відповідні правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

В той же час встановлені процесуальними нормами строки та залишення без розгляду позовної заяви у зв`язку з їх пропуском не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права особи, легалізації триваючого правопорушення, зокрема, з боку суб`єкта владних повноважень.

В даному випадку суд апеляційної інстанції вважає, що наведені відповідачем обставини не є підставою для застосування приписів ст.123 КАС України, оскільки суть спірних правовідносин свідчить про тривалий характер порушення соціального права позивача на пенсійне забезпечення.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Тобто, у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

По суті оскаржуваних дій суд апеляційної інстанції також погоджується з судом першої інстанції

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст.1-2 цього Закону право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту (п. «б» ст.1-2 Закону).

Згідно з правилами ч.2 ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Відповідно до ст.63 Закону № 2262-XII в редакції на час виникнення спірних правовідносин перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку (ч.1).

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону (ч.2).

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (ч.4).

Отже законодавцем визначена підстава для перерахунку пенсій, а саме: підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. При цьому визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій покладено на Кабінет Міністрів України.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45.

Питання щодо підстав проведення перерахунку пенсії позивача з 01.12.2019 було предметом судового дослідження у справі між тими ж сторонами і вирішено Кіровоградським окружним адміністративним судом рішенням від 29.09.2021 у справі №340/3424/21.

Щодо застосування відповідачем ст.13 Закону № 2262-XII, відповідно до ч.1 ст.13 цього Закону (в редакції чинній з моменту прийняття Закону № 2262-XII), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: пп. «а» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів.

Однак, оскільки Законом №51-IV від 04.07.2002 внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тому з урахуванням внесених змін зазначеною частиною було передбачено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи, не заперечується відповідачем, пенсія позивачу призначена відповідно Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 88% грошового забезпечення.

В подальшому Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII, згідно яких цифри "90" замінено цифрами "80".

Відповідно до вимог ч.2 ст. 13 Закону № 2262-XII в редакції на час виникнення спірних відносин (з урахуванням внесених змін Законом від 27.03.2014 № 1166-VII) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Таким чином, зміна встановленого максимального розміру пенсії для її перерахунку здійснювалася після призначення позивачу пенсії і саме змінена редакція статті 13 Закону №2262-XII була застосована відповідачем при визначенні розміру пенсії позивача при проведенні перерахунку, хоча до часу проведення перерахунку пенсії пенсія позивача обчислювалась, виходячи з розміру 90% грошового забезпечення.

Такі дії відповідача стали наслідком помилкового застосування у спірних правовідносинах положень статті 13 Закону №2262-XII.

Внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються не перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій. При перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років.

При цьому застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Відповідач не врахував, що вказані правові норми статті 13 Закону №2262-XII регулюють правовідносини щодо призначення відповідним категоріям військовослужбовців пенсії за вислугу років, а не правовідносини щодо проведення перерахунку уже призначеної пенсії.

Як зазначено вище, підстави, умови і порядок перерахунку пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, визначені статтею 63 Закону №2262-XII.

Правовідносини щодо призначення та перерахунку пенсії мають різну правову природу, так як є різними за змістом і механізмом проведення таких процедур.

Безперечно при призначенні особам, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії за вислугу років підлягають застосуванню правові норми статті 13 Закону №2262-XII, але ці норми не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Таким чином, внесені Законами №3668-VІ та №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80%, а згодом 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Постанова Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 також не містить жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Враховуючи наведене, при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 04 лютого 2019 року у зразковій справі № 240/5401/18 (провадження № Пз/9901/58/18), залишеним у силі постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року.

Згідно вимог ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову та зобов`язання відповідача провести позивачеві перерахунок і виплату раніше призначеної пенсії з розміру 88% грошового забезпечення.

Аргументи відповідача, що під час перерахунку пенсії підлягають застосуванню саме положення Закону, які є чинними на час такого перерахунку, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки встановлення відповідачем граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Посилання відповідача на правові висновки, які зроблені Верховним Судом у справах №340/3185/19, №580/5962/20 щодо перерахунку пенсії, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки вказані правові висновки стосуються перерахунку раніш призначений пенсій прокурорам, при цьому, стосовно пенсій, які були призначені за одним Законом, а їх перерахунок здійснювався за іншим Законом. У спірному ж випадку як призначення пенсії так і її перерахунок здійснювався за одним Законом.

Щодо доводів, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1279 відповідач позбавлений функції фінансування виплати пенсії.

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що вказаною постановою змінений лише порядок фінансування виплати пенсій.

Фінансування виплати пенсій здійснювалось і у період до 01.04.2021 також Пенсійним Фондом України, але через територіальні органи, а виплати здійснювались через рахунки пенсіонерів у банках або через поштові відділення.

Зазначеною постановою затверджено саме Порядок виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку. Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що він визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги.

Повноваження Пенсійного Фонду України та її територіальних органів щодо призначення, нарахування та виплати пенсій не змінено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року у справі № 340/400/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко