Справа № 440/8196/21
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 грудня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/8196/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Рябухи Ю.В.,

представника позивача - Передерія О.В.,

представника Полтавської міської ради - Приведьон М.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача Передерія Олега Владиславовича від 13 грудня 2022 року про встановлення чи зміну способу або порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі №440/8196/21 за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської міської ради про зобов`язання Полтавську міську раду (36000, м. Полтава, вул. Соборності, 36, ) розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з подальшою передачею її у власність.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 у справі №440/8196/21 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Полтавської міської ради (вул. Соборності, 36, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 24388285) про зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Полтавської міської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.03.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з подальшою передачею її у власність. Зобов`язано Полтавську міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.03.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з подальшою передачею її у власність, з урахуванням висновків суду. Стягнуто за рахунок Полтавської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2022 апеляційну скаргу Полтавської міської ради залишено без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 по справі №440/8196/21 залишено без змін.

Відповідно до приписів статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 у справі №440/8196/21 набрало законної сили 16.02.2022.

01.11.2021 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №440/8196/21 про стягнення за рахунок Полтавської міської ради на користь ОСОБА_1 судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

13.12.2022 до суду від представника позивача Передерія Олега Владиславовича надійшла заява про встановлення чи зміну способу або порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 у справі №440/8196/21 за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії в частині розподілу судових витрат шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Полтавської міської ради (, вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000) на користь ОСОБА_1 судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн, оскільки Полтавська міська рада та її виконавчий комітет становлять єдину систему органів місцевого самоврядування, фінансовою основою діяльності яких є місцевий бюджет Полтавської міської ради.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 у справі №440/8196/21 в частині розподілу судових витрат не виконано та його виконання є неможливим, незважаючи на всі заходи, що вживалися стягувачем в особі її представника, у зв`язку з відсутністю відкритих рахунків у Полтавської міської ради в органах державної казначейської служби.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 вказану заяву представника позивача призначено до розгляду у судовому засіданні на 12:00 год 22 грудня 2022 року.

Представник позивача в судовому засіданні 22.12.2022 підтримав заяву та просив її задовольнити.

Представник Полтавської міської ради у судовому засіданні 22.12.2022 проти задоволення заяви заперечувала та просила відмовити у її задоволенні.

У поданих до суду письмових запереченнях боржником зазначено, що виконавчий комітет Полтавської міської ради не входить до складу учасників судового процесу у справі №440/8196/21, є окремою юридичною особою, не є боржником. Вважає, що змінивши спосіб та порядок виконання рішення суду в частині розподілу судових витрат, суд змінить судове рішення. Посилається на судове рішення суду апеляційної інстанції, ухвалене в порядку господарського судочинства у іншій господарській справі №917/498/15, як на правову позицію, яка підлягає врахуванню судом у цій справі.

Вирішуючи заяву про встановлення чи зміну способу або порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 у справі №440/8196/21, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 01.11.2021 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №440/8196/21 про стягнення за рахунок Полтавської міської ради на користь ОСОБА_1 судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок), який стягувачем подавався для примусового виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Листом Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області від 12.11.2021 №04-22-10/9414 виконавчий лист №440/8196/21 повернуто без виконання у зв`язку з відсутністю у боржника Полтавської міської ради відкритих в управлінні рахунків.

Також, позивач пред`явив дублікат виконавчого листа №440/8196/21, який виданий Полтавським окружним адміністративним судом 14.09.2022, до виконання до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), на що отримав повідомлення державного виконавця від 21.09.2022 №20777 та від 13.10.2022 №22477 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, в обґрунтування якого зазначено, що стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу повинен звертатися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду в порядку Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

За змістом частини 2 статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 цього Закону виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Частинами 3, 5, 6 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів.

За визначенням пунктів 34, 45 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України місцеві бюджети - бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування; рішення про місцевий бюджет - нормативно-правовий акт Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи відповідної місцевої ради, виданий в установленому порядку, що затверджує місцевий бюджет та визначає повноваження відповідно Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації або виконавчого органу місцевого самоврядування здійснювати виконання місцевого бюджету протягом бюджетного періоду.

Згідно з частиною 1, пунктом 3 частини 2 статті 22 Бюджетного кодексу України за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно: за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Таким чином, розпорядником коштів місцевого бюджету Полтавської територіальної громади, який має відкриті бюджетні асигнування в органах Державної казначейської служби України, є виконавчий комітет Полтавської міської ради.

Пунктом 47 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України визначено, що розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, довгострокових зобов`язань у рамках державно-приватного партнерства, середньострокових зобов`язань у сфері охорони здоров`я та здійснення витрат бюджету.

За змістом пункту 24 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 №45), стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку. Якщо боржник обслуговується централізованою бухгалтерією, зазначені документи подаються до органу Казначейства, в якому відкрито рахунки відповідної бюджетної установи, при якій створена така централізована бухгалтерія (далі - централізоване обслуговування боржника).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у рішенні "Юрій Миколайович Іванов проти України" наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, ухвалені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, складовою права на справедливий суд.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частинами 1, 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Так, під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміється застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком.

Суд враховує, що під зміною способу і порядку розуміється дія або сукупність дій, якими певним чином досягається кінцевий результат, та що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання рішення неможливим.

Відтак, зміною способу та порядку виконання судового рішення є прийняття судом нових заходів з метою реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Відсутність у Полтавської міської ради відкритих бюджетних асигнувань в органах Державної казначейської служби України є обставиною, яка унеможливлює виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 у справі №440/8196/21 в частині стягнення за рахунок міської ради на користь ОСОБА_1 судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 908 грн.

Водночас, Полтавська міська рада та її виконавчий комітет становлять єдину систему органів місцевого самоврядування, фінансовою основою діяльності яких є місцевий бюджет Полтавської територіальної громади, про що додатково свідчить обставина, що у цій справі платником судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду є саме виконавчий комітет Полтавської міської ради (ідентифікаційний код 05384689, вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000).

Частинами 1, 3 статті 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Отже, законним представником у цій справі є міський голова міста Полтава, який одночасно є і законним представником виконавчого комітету Полтавської міської ради, оскільки в силу закону очолює виконавчий комітет Полтавської міської ради, що разом з Полтавською міською радою становлять єдину систему місцевого самоврядування відповідної територіальної громади.

Згідно з підпунктом 4 пункту "а" частини 1 статті 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження: здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.

Відповідно до частини 2 статті 64 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські, районні в містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрями їх використання.

Таким чином, Полтавська міська рада, що складу якої входять депутати та яку очолює міський голова міста Полтави, розпоряджається коштами відповідних місцевих бюджетів, визначає напрями їх використання, однак, фінансування видатків з місцевого бюджету здійснює виконавчий комітет Полтавської міської ради, який очолює міський голова м. Полтави, та який має відкриті рахунки в органах державної казначейської служби. Натомість, Полтавська міська рада не має жодних рахунків в органах державної казначейської служби.

Тобто бюджетні асигнування суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, знаходяться на рахунках виконавчого комітету Полтавської міської ради, який разом із Полтавською міською радою становлять єдину систему органів місцевого самоврядування, фінансовою основою діяльності яких є місцевий бюджет Полтавської територіальної громади.

Листом Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області від 05.08.2022 №01.1-12-12/432 стягувача проінформовано про те, що органи казначейства не мають відповідних повноважень на визначення того чи іншого боржника для списання коштів з його рахунків, так як безспірне списання коштів здійснюється на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Головним розпорядником коштів місцевого бюджету Полтавської територіальної громади є виконавчий комітет Полтавської міської ради, що підтверджується листом Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області від 08.08.2022 №01.1-10-12/436, у якому зазначено, що головним розпорядником коштів Полтавської міської територіальної громади є, зокрема, виконавчий комітет Полтавської міської ради ().

З урахуванням наведеного та з метою гарантування позивачу виконання остаточного судового рішення в частині розподілу судових витрат, вважає за доцільне змінити спосіб виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 у справі №440/8196/21 в наведеній вище частині шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Полтавської міської ради (ідентифікаційний код 05384689, вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000) на користь ОСОБА_1 судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

При цьому, судом враховано, що питання про розподіл судових витрат не входить до предмета спору, не стосується суті позовних вимог та обраного судом способу захисту порушеного права позивача у спірних відносинах, а тому постановлення судом цієї ухвали не змінює зміст ухваленого рішення у справі №440/8196/21.

У постанові Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2020 у справі №917/498/15 суд апеляційної інстанції не формував висновків щодо застосування норм статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, обов`язковими для врахування судом першої інстанції є виключно висновки щодо застосування норм права, що викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи на викладене, суд відхиляє заперечення Полтавської міської ради з посиланням на судове рішення суду апеляційної інстанції, ухвалене в порядку господарського судочинства у іншій господарській справі №917/498/15.

Таким чином, заява представника позивача Передерія О.В. від 13.12.2022 про встановлення чи зміну способу або порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 у справі №440/8196/21 підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 248, 256, 370, 378 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача Передерія Олега Владиславовича від 13 грудня 2022 року про встановлення чи зміну способу або порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі №440/8196/21 за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Змінити порядок та спосіб виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі №440/8196/21 в частині розподілу судових витрат шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Полтавської міської ради (ідентифікаційний код 05384689, вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000) на користь ОСОБА_1 судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду, в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 23 грудня 2022 року.

Суддя О.В. Гіглава