Справа № 420/7034/22
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7034/22
13 грудня 2022 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Мартинюк О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не розгляду по суті заяви від 18 квітня 2022 року про переведення ОСОБА_1 .

Зобов`язано Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) розглянути по суті заяву від 18 квітня 2022 року про переведення ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20 квітня 2022 року № 1293-к Про звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 29 квітня 2022 року.

Стягнуто з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 квітня 2022 року по 30 листопада 2022 року у сумі 63829,92 грн. (шістдесят три тисячі вісімсот двадцять дев`ять гривень 92 копійки).

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць 8289,60 грн. (вісім тисяч двісті вісімдесят дев`ять гривень 60 копійок).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

06.12.2022 року електронною поштою позивач подав до суду заяву про стягнення судових витрат з відповідача, в якій просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом цієї справи у розмірі 26000 грн.

У позові позивач зазначав, що розрахунок судових витрат на правничу допомогу буде подано до суду протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Відповідач подав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, згідно якого просив залишити заяву позивача без розгляду через несвоєчасне подання позивачем окремих доказів понесених судових витрат. Також відповідач вважала витрати позивача неспівмірними з виконаними адвокатами роботами.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 3 ст.143 КАС України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч.4 ст.143 КАС України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч.ч. 2-5 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст.134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.ч. 7, 9 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, що згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд вважає, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суд, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року по справі №922/1163/18.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З наведеного вбачається, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 21 січня 2019 року у справі №910/15944/17.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2019 року по справі №905/1795/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року по справі №922/2685/19.

На обґрунтування понесених витрат на суму 15000 грн., позивач надає договір про надання правової допомоги від 06.05.2022 року №06/05/2022-2, укладений з адвокатським бюро «Галайчук Ганни Сергіївни».

При цьому, суд зазначає, що у матеріалах справи наявний ордер на представництво інтересів позивача адвокатом Галайчук Г.С. від 05.10.2022 року (а.с. 243), з посиланням як на підставу представництва на договір про надання правової допомоги №30/09/2021 від 30.09.2021 року.

Крім того, згідно акту виконаних робіт від 30.11.2022 року за договором від 06.05.2022 року №06/05/2022-2, адвокатом витрачено 2 години на складання заяви про забезпечення позову, однак така заява до суду позивачем не подавалася. Також слід зауважити, що такий вид робіт як підготовка позовної заяви з додатками до ООАС (4 години) по суті має включати і опрацювання матеріалів (2 години), і підбір законодавчої бази та матеріалів судової практики (3 години). Однак, усі вказані види робіт адвоката вказані окремим рядком як окремий вид робіт, що свідчить про неспівмірність вартості цих робіт з виконаними роботами.

Також позивач на обґрунтування понесених витрат на суму 5000 грн. надає договір про надання правової допомоги від 01.09.2022 року №01/09/2022, укладений з адвокатом Федяєвим С.В.

При цьому, в матеріалах справи наявний ордер на представництво інтересів позивача адвокатом Федяєвим С.В від 27.09.2022 року (а.с. 235), з посиланням на договір про надання правової допомоги №15/05/22 від 15.05.2022 року.

Крім того, слід зауважити, що згідно акту виконаних робіт від 30.11.2022 року за договором №15/05/22 від 15.05.2022 року участь адвоката Федяєва С.В. у судових засіданнях ООАС склала 5 годин, проте згідно протоколів судових засідань вказаний адвокат брав участь в одному судовому засіданні 27.09.2022 року, яке тривало з 11.00 год. до 13.35 год., тобто 2 год. 35 хв. Вказане свідчить про неспівмірність заявлених до відшкодування витрат фактичним обставинам справи.

Таким чином, представництво інтересів позивача в суді згідно ордерів, виписаних адвокатом Галайчук Г.С. від 05.10.2022 року та адвокатом Федяєвим С.В. від 27.09.2022 року, здійснювалося на підставі інших документів, ніж ті, що додані позивачем до заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Тобто, позивач надає договори про надання правової допомоги, підписані однією датою, при цьому, в матеріалах справи наявні ордери адвокатів з посиланням на інші договори про надання правової допомоги.

Тому витрати позивача на правничу допомогу з представництва позивача у даній справі адвокатами Галайчук Г.С. та Федяєвим С.В. не підтверджено належними доказами.

Разом з тим, суд враховує, що 07.07.2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом Мороз А.А. укладено договір про надання правової допомоги №07-07/22.

Відповідно до акту №1 від 02.09.2022 року за договором від 07.07.2022 року №07-07/22, адвокатом Мороз А.А. було надано ОСОБА_1 наступні послуги та затрачена наступна кількість годин, а саме: підготовка та направлення адвокатських запитів - 3 год. на загальну суму 3000 грн.

21.07.2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом Туровець О.В. укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до розрахунку витрат адвоката під час виконання договору про надання правової допомоги від 21.07.2022 року, адвокатом Туровець О.В., Алієву А.Т. було надано наступні послуги, та затрачена наступна кількість годин, а саме: підготовка та написання адвокатського запиту до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - 1 год. (1500 грн.); дослідження обставин справи та нормативної бази для підготовки та написання адвокатського запиту - 2 год. (1500 грн.). Всього на суму 3000 грн.

З огляду на вищевикладене, враховуючи критерії реальності, розумності та співмірності розміру судових витрат, суд вважає, що співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами позивача на професійну правничу допомогу є 6000 грн.

За викладених судом обставин, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають зменшенню до 6000 грн.

Доводи відповідача про несвоєчасність подання окремих документів суд до уваги не бере, оскільки заява про відшкодування судових витрат подана позивачем своєчасно, а подання позивачем окремих документів наступного дня після подання заяви обгрунтоване відключенням електропостачання в місті Одесі.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 143, 252, 255, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса: вул. 8 Березня, 107, м. Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. (шість тисяч гривень).

У задоволенні решти заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23 грудня 2022 року.

Суддя В.В. Андрухів