Справа № 320/2555/21
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2022 року м. Київ № 320/2555/21
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління національної гвардії України МВС України
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Національної гвардії України МВС України про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної гвардії України МВС України у перерахунку і виплаті ОСОБА_1 допомоги по інвалідності третьої групи, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у якому вперше встановлено таку інвалідність, тобто станом на 1 січня 2020 року, оскільки 21.05.2020 Міжрайонною кардіологічною МСЕК №2 (довідка серії 12ААБ №608436) починаючи з 20.05.2020 ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності безстроково по захворюванню, пов`язаному із захистом Батьківщини та зобов`язання Головного управління Національної гвардії України МВС України зробити такий перерахунок та виплату.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому було протиправно відмовлено в перерахунку допомоги за інвалідність третьої групи, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у якому вперше встановлено таку інвалідність, тобто станом на 1 січня 2020 року.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.
Відповідач подав відзив на позов, згідно якого розмір прожиткового мінімуму як розрахункової величини для виплати одноразової грошової допомоги визначається станом на 1 січня календарного року, в якому інвалідність встановлено вперше.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.
З матеріалів справи вбачається, що позивач є колишнім військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
03.01.2020 року Міжрайонною кардіологічною МСЕК № 2 (довідка серії 12ААБ № 608019) починаючи з 23.12.2019 року позивачу було встановлено 3 групу інвалідності безстроково по загальному захворюванню.
21.05.2020 року Міжрайонною кардіологічною МСЕК № 2 (довідка серії 12ААБ № 608436) починаючи з 20.05.2020 року позивачу було встановлено 3 групу інвалідності безстроково по захворюванню, пов`язаному з захистом Батьківщини.
Комісією Головного управління НГУ було прийнято рішення про призначення позивачу допомоги за інвалідність третьої групи, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, установленогозаконом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у якому вперше встановлено інвалідність - 480250 грн.
При цьому прожитковий мінімум брався станом на 1 січня 2019 року, виходячи з того, шо 03.01.2020 року Міжрайонною кардіологічною МСЕК № 2 (довідка серп № 608019) починаючи з 23.12.2019 року позивачу було встановлено 3 групу інвалідності безстроково по загальному захворюванню, тобто не по захворюванню, пов`язаному ззахистом Батьківщини.
Виходячи з цього, 29.01.2021 року позивач звернувся до Головного управління Національної гвардії України МВС України з заявою, в якій просив перерахувати і виплатити йому допомогу за інвалідність третьої групи, пов`язаної з виконанням обов`язківвійськової служби у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у якому вперше встановлено таку інвалідність, тобто станом на 1 січня 2020 року, оскільки 21.05.2020 року Міжрайонною кардіологічною МСЕК № 2 (довідка серії 12ААБ № 608436) починаючи з 20.05.2020 року позивачу було встановлено 3 групу інвалідності безстроково по захворюванню, пов`язаномузахистом Батьківщини.
Позивачем отримано відповідь за № 27/11/3-х-133 від 16.02.2021 року якою позивачу було відмовлено.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.
Частиною 5 статті 17 Конституції України визначено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (у редакції на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон України №2011-XII).
За змістом частини 1 статті 16 цього Закону одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі одноразова грошова допомога), гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Пунктом 4 частини 2 статті 16 Закону №2011-XII встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до підпункту "б" пункту 1 статті 16-2 Закону України №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Приписами пункту 4 статті 16-3 Закону України №2011-ХІІ встановлено, що якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
На виконання пункту 9 цієї правової норми, яким передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України, 25.12.2013 Урядом прийнято постанову №975, якою затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок №975).
Пунктом 3 цього Порядку встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;
у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Підпунктом 1 пункту 6 Порядку №975 (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі:
300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, у разі встановлення інвалідності II групи;
250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, у разі встановлення інвалідності III групи.
Відповідно до пункту 8 Порядку №975 якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Відтак, аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що розмір отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язаний з днем встановлення інвалідності.
При цьому, Порядком № 975 чітко визначено, що у разі зміни групи інвалідності при повторному огляді, днем встановлення інвалідності є дата, коли інвалідність було встановлено вперше. Розмір одноразової грошової допомоги, у разі встановлення інвалідності II групи, визначається з прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому інвалідність встановлено вперше.
Оскільки позивачу вперше встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково по загальному захворюванню з 23.12.2019, суд дійшов висновку, що одноразова грошова допомога позивачу у зв`язку із встановленням іншої причину інвалідності (ІІІ група інвалідності безстроково по захворюванню, пов`язаному з захистом Батьківщини) 20.05.2020 повинна бути визначена (обрахована), виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який був встановлений на 01 січня календарного року, в якому інвалідність встановлено вперше, а саме на 01.01.2019, що свідчить про правомірність рішення комісії з цього питання.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Сьомого апеляційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 03.12.2021 у справі №240/20760/20.
Враховуючи встановлені у справі обставини та положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, відсутність інших доводів позивача на обґрунтування заявлених вимог, суд вважає такі вимоги необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню з наведених підстав.
Враховуючи відсутність документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл суд не вирішує.
Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 263, 292, 293, 295 КАС України, суд
вирішив:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ).

Відповідач Головне управління національної гвардії України МВС України (ідентифікаційний код 08803498, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9а).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Колеснікова І.С.