Справа № 240/27855/21
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 грудня 2022 року

Київ

справа №240/27855/21

адміністративне провадження №К/990/31846/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу №240/27855/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юро Ламбер» до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Житомирській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року (головуючий суддя Гонтарук В.М., судді: Біла Л.М., Матохнюк Д.Б.),

ВСТАНОВИВ:

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 22 лютого 2022 року, прийнятим у письмовому провадженні, адміністративний позов задовольнив. Визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 20 травня 2021 року №3, №03 (том 2 а.с.131-143).

Відомості про дату отримання копії рішення суду першої інстанції сторонами матеріали справи не містять.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Житомирській області, утворене як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (далі - скаржник, ГУ ДПС) 20 травня 2022 року електронною поштою подало апеляційну скаргу. До скарги було долучено копії рішення першої інстанції із вхідним реєстраційним номером 3286/5 від 07 квітня 2022 року. Посилаючись на обставини введення в Україні воєнного стану та встановлення простою у роботі ГУ ДПС, просило поновити строк на апеляційне оскарження (том 2 а.с.145-152).

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13 червня 2022 року залишив апеляційну скаргу без руху, запропонувавши апелянту протягом п`яти днів з дня вручення йому цієї ухвали надати до суду документ про сплату судового збору (том 2 а.с.159).

Копія вказаної ухвали були доставлена в Електронний кабінет ГУ ДПС 13 червня 2022 року о 18:23 годин, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (том 2 а.с.160).

21 червня 2022 року на електронну пошту апеляційного суду надійшло клопотання, в якому ГУ ДПС просило продовжити строк на усунення недоліків в межах 10 робочих днів або дозволити здійснити сплату судового збору після закінчення воєнного стану на території України (том 2 а.с.161-164).

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2022 року клопотання апелянта про продовження строку на усунення недоліків задоволено. Продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги та запропоновано ГУ ДПС усунути виявлені недоліки протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали суду (том 2 а.с.165).

Копія вказаної ухвали були доставлена в Електронний кабінет ГУ ДПС 27 червня 2022 року о 18:23 годин, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (том 2 а.с.166).

07 липня 2022 року ГУ ДПС електронною поштою повторно подало до апеляційного суду клопотання, в якому просило продовжити строк на усунення недоліків в межах 10 робочих днів або дозволити здійснити сплату судового збору після закінчення воєнного стану на території України (том 2 а.с.167-170).

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14 липня 2022 року відмовив в задоволенні клопотання апелянта про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги або відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу повернув особі, яка її подала (том 2 а.с.171).

Ухвала апеляційного суду вмотивована тим, що предмет цієї справи не охоплює захисту соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю і доказів незадовільного майнового стану апелянт не надав, тому підстави для застосування норми статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) відсутні. При розгляді клопотання суд врахував правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі №0940/2276/18. Крім того, апеляційний суд зауважив, що якщо бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то їх обмежене фінансування не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору чи розстрочення його сплати. Оскільки станом на 14 липня 2022 року недоліки апеляційної скарги усунуто не було, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для її повернення.

Копія вказаної ухвали були доставлена в Електронний кабінет ГУ ДПС 18 липня 2022 року о 10:34 годин, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (том 2 а.с.172).

25 липня 2022 року ГУ ДПС вдруге направило апеляційну скаргу на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року. Апелянт також просив поновити йому строки на апеляційне оскарження. Зазначив, що вперше апеляційну скаргу було подано із дотриманням строків, встановлених статтею 295 КАС України. Після її повернення апелянт невідкладно звернувся з апеляційною скаргою повторно. Наголошував, що у визначені апеляційним судом строки об`єктивно був позбавлений можливості усунути недоліки апеляційної скарги шляхом сплати судового збору (том 2 а.с.176-186).

29 серпня 2022 року від ГУ ДПС до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання про долучення платіжного доручення від 01 серпня 2022 року №884 про сплату судового збору у розмірі 11480,73 грн (том 2 а.с.193-194).

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року апеляційну скаргу ГУ ДПС залишено без руху та запропоновано апелянту протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали надати документ про сплату судового збору (том 2 а.с.195).

Копія вказаної ухвали були доставлена в Електронний кабінет ГУ ДПС 31 серпня 2022 року о 09:23 годин, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (том 2 а.с.199).

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року апеляційну скаргу ГУ ДПС було залишено без руху та запропоновано апелянту протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали звернутися із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для його поновлення (том 2 а.с.196).

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції виходив з того, що рішення суду першої інстанції прийнято 22 лютого 2022 року, тоді як із скаргою ГУ ДПС звернулось лише 25 липня 2022 року. Зазначаючи, що спірне рішення було отримане апелянтом 12 липня 2022 року, останній не надає доказів на підтвердження таких обставин.

Відомості про дату отримання копії зазначеної ухвали ГУ ДПС матеріали справи не містять.

09 вересня 2022 року відповідач електронною поштою направив на адресу суду апеляційної інстанції клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Зазначено, що первинна апеляційна скарга була подана у найкоротший термін (20 травня 2022 року), враховуючи простій, встановлений у роботі Державної податкової служби України та її територіальних органів. Отримавши 19 липня 2022 року ухвалу від 14 липня 2022 року про повернення вперше поданої апеляційної скарги, ГУ ДПС невідкладно звернулось з апеляційною скаргою повторно. При цьому 01 серпня 2022 року також було сплачено судовий збір. До клопотання ГУ ДПС долучило копії наказів, пов`язаних із встановленням простою, увільненням працівників від роботи разом з відповідними додатками (а.с.200-212).

Ухвалою від 15 вересня 2022 року Сьомий апеляційний адміністративний суд визнав неповажними, наведені ГУ ДПС причини пропуску строку на апеляційне оскарження та відмовив у задоволенні заяви. Апеляційну скаргу залишив без руху, надавши апелянту десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання заяви про поновлення строку із наведенням інших підстав для його поновлення (том 2 а.с.213-215)

Така ухвала апеляційного суду вмотивована тим, що тривалість процедури виділення коштів на оплату судового збору не може впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною причиною пропуску цього строку. Суд зауважив, що простій у роботі ГУ ДПС припинено з 11 березня 2022 року, тому посилання апелянта на ці обставини є безпідставними. Довід ГУ ДПС про необхідність врахування при вирішенні питання про відстрочення сплати судового збору рішення Ради Суддів від 24 лютого 2022 року «Щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в Україні в умовах припинення повноважень Вищої Ради Правосуддя та воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією з боку РФ» апеляційний суд відхилив, оскільки ці рекомендації застосовуються під час апеляційного розгляду справи, а не стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Також відповідачем не обґрунтовано, яким чином обставини непереборної сили, про які вказано в листі Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1, перешкоджали апелянту виконати вимоги щодо сплати судового збору.

Копія вказаної ухвали були доставлена в Електронний кабінет ГУ ДПС 15 вересня 2022 року о 12:34 годин, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (том 2 а.с.216).

26 вересня 2022 року від ГУ ДПС надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка вмотивована доводами, аналогічними викладеним у попередньо поданих клопотаннях (том 2 а.с.217-222).

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 17 жовтня 2022 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ГУ ДПС подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження та направити справу для продовження розгляду до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначено, що вперше апеляційну скаргу відповідачем було подано із дотриманням строків, встановлених статтею 295 КАС України, проте вона була повернута апелянту через несплату судового збору. Водночас, ГУ ДПС не допустило необ`єктивного зволікання з поданням апеляційної скарги повторно, що не врахував суд апеляційної інстанції при вирішенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ухвали Верховного Суду від 22 листопада 2022 року касаційне провадження у цій справі відкрито з метою перевірки доводів касаційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просив залишити її без задоволення, а ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження - без змін як законну та обґрунтовану. Зауважено, що суд апеляційної інстанції надавав відповідачу достатній строк для усунення недоліків апеляційної скарги, в тому числі, і задовольнивши клопотання про продовження строку на усунення зазначених недоліків. Поряд з цим тривалість процедури виділення коштів на оплату судового збору або обставини, пов`язані із неналежним фінансуванням податкового органу, не повинні впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважними підставами його пропуску, про що також неодноразово вказував і Верховний Суд. Посилання скаржника на обставини введення в Україні воєнного стану, на переконання позивача, є безпідставними, оскільки відповідач як суб`єкт владних повноважень не може та не повинен намагатись отримати вигоду від ситуації, яка склалась у державі, шляхом уникнення чи зволікання виконання ним процесуальних обов`язків, в тому числі, і щодо вчасного подання апеляційної скарги. Зокрема, відповідач не обґрунтував, яким чином введення воєнного стану перешкоджало йому у виконанні відповідних процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 341 КАС України (в редакції, чинній з 8 лютого 2020 року) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги передбачені у статті 296 КАС України, пунктом 1 частини п`ятої якої передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, встановлених частиною другою статті 299 КАС України (частина третя статті 295 КАС України).

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 КАС України).

За змістом пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою після закінчення строків, установлених статтею 295 КАС України, та якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Положення статті 121 КАС України передбачають можливість продовження встановленого судом процесуального строку за заявою учасника.

Згідно з частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Отже, процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

На думку колегії суддів, сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу. Суди мають враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 19 червня 2020 року (справа № 280/4682/19), від 18 червня 2020 року (справа № 400/524/19), від 17 червня 2020 року (справа № 280/4951/19), від 15 травня 2020 року (справа № 820/1212/17) тощо.

З матеріалів справи слідує, що повернення вперше поданої апеляційної скарги було зумовлене невиконанням станом на 14 липня 2022 року вимог ухвали суду від 13 червня 2022 року в частині сплати судового збору.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційний суд врахував правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року (справа № 0940/2276/18), проте, дійшов помилкового висновку, що відстрочення чи розстрочення сплати судового збору може бути надано юридичній особі лише у випадку, встановленому пунктом 3 частини першої статті 8 Закону №3674-VI.

Так, у наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду, застосовуючи норми статей 132, 133 КАС України, статті 8 Закону №3674-VI, дійшла висновку, що у нормах частини другої статті 132 КАС України відсилання до норм Закону №3674-VІ, зокрема, до підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених статтею 8, передбачене лише щодо питання звільнення від сплати судового збору. Це означає, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Крім того, із наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, суд може ухвалити рішення про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору юридичній особі, в тому числі і суб`єкту владних повноважень, у випадку, якщо належними доказами буде доведено факт скрутного майнового становища такої особи станом на час звернення до суду.

Помилковість висновків суду апеляційного суду при вирішенні питання про відстрочення сплати судового збору призвела до того, що при постановленні ухвали про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції фактично не розглянув клопотання ГУ ДПС від 07 липня 2022 року у встановлений законом спосіб.

Звертаючись повторно з апеляційною скаргою через 7 днів після отримання копії ухвали про повернення первинної апеляційної скарги, ГУ ДПС судовий збір не сплатило, проте, знову просило відстрочити сплату судового збору. Водночас, до вирішення апеляційним судом питання про відкриття апеляційного провадження скаржник 29 серпня 2022 року долучив до матеріалів адміністративної справи платіжне доручення від 01 серпня 2022 року №884 про сплату судового збору у розмірі 11480,73 грн (том 2 а.с 193 зворот). Згідно з відомостями комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» клопотання про долучення вказаного платіжного доручення було зареєстровано судом 29 серпня 2022 року о 14:52 годин.

Незважаючи на викладене, апеляційний суд цього ж дня, 29 серпня 2022 року, постановив ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху виключно з підстави несплати судового збору у розмірі 11480,73 грн. Враховуючи відомості комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", а також хронологію формування матеріалів адміністративної справи №240/27855/21, відсутні підстави вважати, що апеляційному суду не було відомо про обставини сплати ГУ ДПС судового збору станом на 29 серпня 2022 року. Водночас, внаслідок поверхневого дослідження матеріалів справи помилково було постановлено ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

В подальшому, 01 вересня 2022 року, апеляційний суд залишив повторно подану ГУ ДПС апеляційну скаргу без руху вже з підстави пропуску строку на апеляційне оскарження. Мотивував таке рішення тим, що апелянт стверджував, що копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції отримав 12 липня 2022 року, проте, доказів на підтвердження таких обставин не надав.

Колегія суддів зазначає, що такі висновки апеляційного суду також сформовані внаслідок поверхневого дослідження доводів ГУ ДПС, приведених в апеляційній скарзі в частині поновлення строку на апеляційне оскарження. Скаржник чітко зазначив, що копію оскаржуваного судового рішення отримав 07 квітня 2022 року, проте, через встановлення простою у його роботі звернувся до суду з апеляційною скаргою вперше 25 травня 2022 року. Стверджував, що після отримання копії ухвали про повернення первинно поданої апеляційної скарги невідкладно звернувся до апеляційного суду повторно. Разом з тим, апеляційний суд цим обставинам не надав належної правової оцінки при постановленні ухвали від 01 вересня 2022 року.

Висновки апеляційного суду, викладені в ухвалі від 15 вересня 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху та в ухвалі про відмову у відкритті апеляційного провадження, що відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку, колегія суддів оцінює критично.

Враховуючи встановлені у цій справі обставини та докази на їх підтвердження, а саме недопущення тривалого зволікання з подання другої апеляційної скарги та сплату судового збору (тобто, усунення недоліку, який слугував підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги), колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку в діях апелянта не вбачається ознак невиправданої бездіяльності чи зловживання процесуальними правами та обов`язками. При цьому пропуск строку на апеляційне оскарження був незначним і перегляд судового рішення суду першої інстанції не порушив би принципу res judicata.

Натомість, суд апеляційної інстанції взагалі залишив поза увагою доводи апелянта про усунення обставин, з огляду на які була повернута перша апеляційна скарга, а саме сплату судового збору. Крім того, не надав правової оцінки обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Враховуючи повторне подання відповідачем апеляційної скарги у стислі строки після отримання ухвали про повернення вперше поданої апеляційної скарги, усунення виявлених недоліків апеляційної скарги, добросовісну процесуальну поведінку відповідача, а також враховуючи обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з додержанням принципу розумності та пропорційності, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій конкретній справі не можна вважати таким, що прийнятий із додержанням балансу між метою забезпеченням належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на апеляційне оскарження судового рішення.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження підлягає скасуванню, оскільки судом порушено норми процесуального права, а також принцип рівності сторін, допущено надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист.

Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Враховуючи, що порушення норм процесуального права допущено судом апеляційної інстанції, справа підлягає направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 345, 353, 355, 356 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, задовольнити.

Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №240/27855/21 скасувати.

Справу №240/27855/21 направити до Сьомого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон І.В. Дашутін М.М. Яковенко