Справа № 300/4165/22
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" грудня 2022 р. справа № 300/4165/22
м. Івано-Франківськ
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно ухвали суду від 20.12.2022 судом витребувано у Головного управління ДПС в Івано-Франківській області докази щодо деталізації суми боргу (кредиту) прощеного кредитором та повідомлення відповідача про анулювання боргу.
Відповідач копію ухвали суду про відкриття провадження в даній адміністративній справі отримав 31.10.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв чи клопотань відповідач суду не подав, правом на подання відзиву на позов, у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, не скористався.
Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, дослідивши письмові докази, зазначає наступне.
ОСОБА_1 є фізичною особою, будь-які відомості про зайняття відповідачем підприємницькою діяльністю у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні. Відповідач перебуває на обліку в контролюючому органі як платник податків.
Судом встановлено, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки з питань достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області складено акт №33/09-19-33-06/ НОМЕР_1 від 19.09.2019 (а.с.8-13).
Вказаний акт перевірки 19.09.2019 позивачем надісланий на адресу відповідача та отриманий ним 23.09.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.14).
Відповідно до висновків контролюючого органу, викладених у акті перевірки, позивачем порушено вимоги:
- підпункту 49.18.4, пункту 49.18 статті 49, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України, а саме: не подання річної декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік;
- пункт 1.2, підпункту 1.6 пункту 16№ підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору в розмірі 3172,95 грн.
Контролюючий орган дійшов висновку про порушення відповідачем приписів податкового законодавства в частині неподання податкової декларації з податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік та не подання декларації про отримання доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 211529,77 грн.
При цьому, позивачем взято до уваги наявну податкову інформацію та відомості інформаційних баз даних Головного управління ДПС в Івано-Франківській області щодо отримання фізичною особою ОСОБА_1 у 2016 році доходу у вигляді додаткового блага від АТ "Укрссиббанк", а саме: анулювання основної суми кредитної заборгованості в сумі 211529,77 грн.(ознака доходу 126).
У зв`язку з чим позивачем самостійно нараховано податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, а також застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у разі визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та за неподання податкової декларації.
Вказані суми податкового зобов`язання відображені в податкових повідомленнях-рішеннях:
Відповідачем вказані податкові повідомлення-рішення отримані 21.10.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам позивача, суд зазначає про таке.
Положеннями підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України є вичерпним.
За змістом абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо. До додаткових благ належить основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
Згідно пункту 167.1 статті 167 Кодексу (в редакції станом на 2016 рік) ставка податку становила 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.
Пунктом 179.1 статті 179 Податкового кодексу України визначено, що платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.
За приписами підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Кодексу податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.
Податкова декларація про майновий стан і доходи заповнюється платником податку самостійно або іншою особою, нотаріально уповноваженою платником податку здійснювати таке заповнення, у порядку, передбаченому главою 2 розділу II цього Кодексу (пункт 179.5 статті 179 Податкового кодексу України).
Сума податкових зобов`язань, донарахована контролюючим органом, згідно абзацу 2 пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом.
Пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
Тобто, сума прощеної (анульованої) кредитної заборгованості відповідача підлягає оподаткуванню військовим збором.
Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку.
Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.
Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, та підвищені проценти, нараховані у разі прострочення платежу, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, та підвищених процентів, нарахованих у разі прострочення платежу, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.
Отже, основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням, є доходом такого платника.
Відповідно, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту) та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, у тому числі шляхом повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.
Проте в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження вручення АТ "Укрсиббанк" ОСОБА_1 відповідного повідомлення про анулювання (прощенння) боргу.
Зважаючи на положення статті 67 Конституції України, приписи п. 36.1 ст. 36, п. 37.2 ст. 37, абзацу "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України суд вважає, що сам факт наявності у відповідача об`єкта оподаткування без дотримання порядку сплати податку, не може свідчити про правомірність дій позивача щодо визначення суми грошового зобов`язання.
Як уже зазначалося вище, тільки в тому випадку, коли боржник, який отримавши додаткове благо та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, у тому числі шляхом повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.
В позовній заяві контролюючий орган обмежився лише посиланням на інформацію кредитора, однак не надав належних та допустимих доказів дотримання порядку повідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу, шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто. Позивач на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів таких доказів не надав.
За відсутності доказів, що боржник належним чином повідомлений про прощення (анулювання) боргу та наявності у нього обов`язку самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб, відобразити такій дохід у річній податковій декларації, не можна вважати доведеним порушення боржником абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України та обґрунтованість висновків контролюючого органу про нарахування позивачу грошового зобов`язання, відповідно стягнення його в судовому порядку.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.