Справа № 280/2026/22
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 280/2026/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Шальєвої В.А., Олефіренко Н.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.05.2022 року в адміністративній справі №280/2026/22 (суддя у 1 інстанції Богатинський Б.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому просила визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області без номера та дати, про яке повідомлено листом відділу обслуговування громадян №10 (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 10.08.2021 року №0800-0213-8/53806, про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з дня, наступного за днем настання пенсійного віку, тобто з 20.06.2021 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.05.2022 року позов задоволено. Визнано протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до стажу період роботи колгоспі «Восток» з 1976 по 1999 рік, період догляду за дитиною до 3-х років за наданим свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з дня, наступного за днем настання пенсійного віку, тобто з 20.06.2021 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 992,40 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що трудова книжка позивача не містить відомостей про встановлений річний мінімум та його виконання ОСОБА_1 за період роботи у колгоспі «Восток» Оріхівського району Запорізької області з 25.08.1976 по 25.03.2000 рік. На підтвердження стажу у вказаному колгоспі позивачем надано архівну довідку від 24.06.2021 року №15/Т-248-1, проте в ній ім`я по батькові позивача зазначено скорочено, що недостатньо для ідентифікації особи у довідці. Також відповідач зазначив про дискреційні повноваження щодо вирішення питання про призначення пенсії.

В відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду у суді апеляційної інстанції, позивач подав заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про призначення пенсії за віком, проте листом від 10.08.2021 року №0800-0213-8/53806 у призначенні пенсії за віком відмовлено у зв`язку з тим, що страховий стаж складає 21 рік 09 місяців 28 днів, чого недостатньо для призначенні пенсії за віком в 60 років. Вказано, що при підрахунку стажу позивачу не зараховано період роботи колгоспі «Восток» з 1976 по 1999 рік, оскільки в документах не зазначені повністю ім`я та по-батькові, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати особу та відсутні відомості про реорганізацію або перейменування колгоспу «Восток» та період догляду за дитиною до 3-х років за наданим свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , оскільки в свідоцтві про народження дитини заявника відмітки про одержання паспорта, необхідно з`ясувати дані про дитину.

На адвокатський запит представника позивача від 22.12.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області надане рішення про відмову у призначенні пенсії (б/н б/д), у якому зазначено, що у призначенні пенсії за віком відмовлено у зв`язку з тим, що страховий стаж складає 21 рік 09 місяців 28 днів, чого недостатньо для призначенні пенсії за віком в 60 років. Вказано, що при підрахунку стажу позивачу не зараховано період роботи колгоспі «Восток» з 1976 по 1999 рік, оскільки в документах не зазначені повністю ім`я та по-батькові, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати особу та відсутні відомості про реорганізацію або перейменування колгоспу «Восток» та період догляду за дитиною до 3-х років за наданим свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , оскільки в свідоцтві про народження дитини заявника відмітки про одержання паспорта, необхідно з`ясувати дані про дитину. Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 20.06.2024.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Законом, який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за №1788-XIІ (далі Закон №1788-XIІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №1788-XIІ, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону №1788-XIІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, відомості про наявність у позивача стажу роботи за п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV, в першу чергу, підтверджуються записами в трудовій книжці, і лише за відсутності таких записів - відповідними довідками з місця роботи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» (далі - Постанова №301), відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Записами №1 від 25.08.1976 року трудової книжки підтверджується, що позивач прийнята в члени колгоспу «Восток» Оріхівського району Запорізької області та направлена на навчання до Оріхівського СХГ. Відповідно до запису №10 від 20.03.2020 року позивач виведена з членів КСП «Восток».

Архівними довідками Комунальної установи «Трудовий архів» Оріхівської міської ради від 24.06.2021 №15/Т-248-1, від 24.06.2021 року №15/Т-248-2 підтверджено, що в книгах обліку розрахунків з оплати праці колгоспу «Восток» (з 30 березня 1993 р. колективне сільськогосподарське підприємство «Восток») с. Білогір`я Оріхівського району Запорізької області за 1993 - 1997рр. значиться: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , (так в документах) та відомості про нарахування позивачу заробітної плати.

З записів в трудовій книжці № 3 від 31.07.1979 року, №8 від 21.03.1988, свідоцтва про народження (повторно) від 24.06.2021 року серії НОМЕР_1 встановлений період догляду за дитиною до 3-х років, крім того, позивачем наданий паспорт дитини серії НОМЕР_2 від 03 липня 2010 року.

Слід зазначити, що чинним законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) та від 04.09.2018 року у справі №423/1881/17 (провадження №К/9901/22172/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В силу положень статті 64 Закону № 1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсійні виплати.

В той же час пункт 43 Порядку гарантує, що право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Крім того, відповідно до приписів статті 64 Закону № 1058-IV відповідач наділений правом, зокрема, проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем не надано належних доказів здійснення законодавчо визначених дій для встановлення періоду роботи, який підлягає зарахуванню до загального стажу позивача, в той час як позивачем підтверджено наданими доказами період роботи в колгоспі «Восток» з 1976 по 1999 рік, та період догляду за дитиною до 3-х років за наданим свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 за відсутності підстав, визначених законом.

Стосовно посилань на дискреційній повноваження відповідача щодо призначення пенсії, то колегія суддів зазначає, що в даному випадку суд першої інстанції зобов`язавши відповідача призначити позивачу пенсії обрав найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права позивача.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.05.2022 року в адміністративній справі №280/2026/22 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.05.2022 року в адміністративній справі №280/2026/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва

суддя Н.А. Олефіренко