Справа № 380/14979/22
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року

справа №380/14979/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Брильовського Р.М.,

при секретарі судових засідань - Ізьо М.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача Паски А.Б.

представника відповідача Кісіля Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за позовом Державного підприємства «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Межирічанська» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державного підприємства «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Межирічанська» до Головного управління ДПС у Львівській області, у якій просить суд: визнати бездіяльність Головного управління ДПС у Львівській області, щодо відмови в списанні пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 01.03.2020 по 30.12.2020 протиправною; зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області списати нараховану пеню за період з 01.03.2020 по 30.12.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за період з 01.03.2020 до 30.12.2020 податковим органом нараховано пеню за несвоєчасну сплату ЄСВ в розмірі 5 779 615,80 грн. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020р. №540-ІХ (із змінами та доповненнями) та Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби» від 29.05.2020 №533-ІХ Розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" доповнено пунктами 9-10 - 9-12 такого змісту: 9-11.2 Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за ці періоди підлягає списанню. Отже нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску не здійснюється у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину. Позивач вважає, що підстава відмови в списанні пені, а саме посилання, що на ст.25 Закону України № 2464-VI та порядок оскарження податкового рішення за червень 2021 року, та залишення скарги позивача без задоволення не застосовуються до спірних правовідносин оскільки порядок списання пені не передбачає оскарження податкового рішення, а пункт 9-11.2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону носить імперативний характер і передбачає, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за ці періоди підлягає списанню. Стверджує, що питання тимчасового звільнення від відповідальності чітко врегульоване окремими підпунктами розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, які визначають підхід під час застосування фінансових санкцій та нарахування пені. Зокрема, пеня (на противагу від штрафних санкцій) не підлягає нарахуванню протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України. Крім цього податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної сплати єдиного внеску є триваючим і припиняється в день його фактичної сплати. Тобто період вчинення правопорушення має значення для визначення розміру нарахування штрафних санкцій та пені, тоді як вищенаведені норми Перехідних положень Закону 2464-VI містять чітку вказівку на темпоральні обмеження застосування штрафних санкцій та нарахування пені з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Відповідач проти позову заперечив та зазначив, що позивачем належним чином не виконувались вимоги ст. 9 Закону № 2464, а саме, єдиний внесок за період - 29.12.2018 по 30.12.2020 року сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку. На підставі цих даних ГУ ДПС у Львівській області винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 30.06.2021 № 15375/13-01-24-08/26359901. Вказує, що позивач не скористався своїм правом на оскарження рішення про нарахування пені відповідно до ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в судовому порядку, а відтак заборгованість по єдиному внеску є узгодженою.

Представник позивача подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що в Постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2022 у справі 480/5678/21 суд зазначив: «доводи апелянта про те, що пункти 9-11.1-9-11.2 Прикінцевих положень Закону 2464-V1 не застосовуються до спірних правовідносин, оскільки порушення позивачем чинного законодавства в частині граничного терміну сплати єдиного внеску відбулося до 01 березня 2020 року, колегія суддів вважає помилковими, оскільки податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної сплати єдиного внеску є триваючим і припиняється в день його фактичної сплати. Тобто період вчинення правопорушення мас значення для визначення розміру нарахування штрафних санкцій та пені, тоді як вищенаведені норми Перехідних положень Закону 2464-VI містять чітку вказівку на темпоральні обмеження нарахування пені з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину. Відтак, підстав для нарахування пені у спірний період у відповідача не було, а нарахована пеня, згідно вказаної вище норми, підлягає списанню.» Отже нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску не здійснюється у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, а нарахована пеня підлягає списанню. Вважає, що підстава відмови в списанні пені, а саме посилання, що відповідно до спи. 25 Закону України від 08.07,2010 № № 2464-VI , скарга на рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску подається до податкового органу вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів , що настають за днем отримання платником єдиного внеску такого рішення, з повідомленням про це податковий органу, який прийняв рішення про застосування штрафних санкцій, враховуючи те що ВП «Шахта Межирічанська » було оскаржено вищевказане рішення про застосування штрафних санкцій і пені в ДПС України. Скаргу було розглянуто у визначені терміни, а рішення про результат розгляду скарги надіслано позивачу у встановленому законом порядку є безпідставними. Оскільки в даному випадку існує дві різні норми законодавства 9-11.2 і 9-11.1, що регулюють порядок нарахування та застосування пені і штрафних санкцій. В даному випадку пеня та штрафні санкції є різними видами фінансової відповідальності. Обидві вони вважаються фінансовою відповідальністю, але кожна з них виступає окремим її різновидом, незалежним від іншої.

Ухвалою суду від 25.10.2022 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 15.11.2022 року суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив позов задовольнити повністю з підстав викладених у позові, з урахуванням наданих додаткових пояснень та долучених доказів.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві, з врахуванням наданих пояснень просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно дослідивши зібрані в справі докази, об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, суд встановив наступне.

Станом на 01.09.2022 згідно з інтегрованою карткою, яка ведеться в Червоноградському управлінні ГУ ДПС у Львівській області за Позивачем, ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 29.12.2018 і по вказаний час, що стало підставою нарахування пені.

Податковим органом на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів за період з 01.03.2020 до 30.12.2020 нарахована ДП «Львіввугілля» ВП «Шахта Межирічанська» пеня у розмірі 5 779 615,80 грн.

Податковий орган нарахував пеню за період з 1 березня 2020 року по 30 грудня 2020 року, тобто в період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України, не врахувавши п. 9-11.2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".05.09.2022р. ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» звернулась із заявою про списання пені за №2-1/929 на підставі п. 9-11.2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 08 липня 2010 року № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у редакції Закону України від 13 травня 2020 року №591-ЇХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Рішенням Головного управління ДПС у Львівській області від 30.06.2021 №15375/13-01-24-08/26359901 до ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» застосовано штрафну санкцію в розмірі 9803431,63 грн та нараховано пеню в сумі 15871379,06 грн за період з 29.12.2018 до 30.12.2020.

05.09.2022 ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» звернулась із заявою про списання пені за №2-1/929 на підставі п. 9-11.2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 08 липня 2010 року № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у редакції Закону України від 13 травня 2020 року №591-ЇХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Головним управлінням ДПС у Львівській області листом №16968/6/13-01-24-12 від 22.09.2022 (вх.№31/536 від 14.10.2022року) залишено без виконання заяву ВП «Шахта «Межирічанська» Державного підприємства «Львіввугілля» про списання пені від 05.09.2022 року №2-1/929 (вх.№28943/6 від 07.09.2022).

ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» вважає неправомірною відмову в задоволені заяви про списання пені та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим звернулася з позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (надалі Закон №2464-VI).

Згідно з статтею 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з частиною четвертою статті 8 Закону №2464-VI порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з податковим органом за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Відповідно до частини 11 статті 9 Закону №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з частиною третьою статті 14 Закону №2464-VI податкові органи зобов`язані здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

Заходи впливу та стягнення визначені ст. 25 Закону №2464-VI, відповідно до частини другої якої у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску (ч.4 ст.25 Закону №2464-VI).

Відповідно до ч.10 ст.25 Закону № 2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Частиною 11 ст. 25 Закону № 2464-VI визначено, що податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум; за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску; за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум.

Ті самі дії, вчинені платником єдиного внеску, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом.

Згідно з ч.13 ст.25 Закону №2464-VI нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Відповідно до ч.14 ст.25 Закону №2464-VI про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску або на єдиний рахунок. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до податкового органу вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це податкового органу, яким прийнято це рішення.

Оскарження рішення податкового органу про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин.

Постановами Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236, від 17.02.2021 № 104, від 21.04.2021 № 405, від 16.06.2021 № 611, від 11.08.2022 №855, від 22.09.2021 №981, від 15.12.2021 №1336, від 23.02.2022 №229, від 19.08.2022 №928 строк дії карантину продовжено з 19.12.2020 до 28.02.2021; до 30.04.2021; до 30.06.2021; до 31.08.2021; до 01.10.2021; до 31.12.2021; до 31.05.2022, до 31.12.2022 .

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 17.03.2020 №533-IX Розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» доповнено пунктами 9-10-9-12, в які вносилися зміни Законами України від 30.03.2020 № 540-IX та від 13.05.2022 № 591-IX.

Згідно з пунктом 9-11.1 розділу VIII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №2464-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) тимчасово штрафні санкції, визначені частиною одинадцятою статті 25 цього Закону, не застосовуються за такі порушення, вчинені у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19):несвоєчасна сплата (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску;неповна сплата або несвоєчасна сплата суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів);несвоєчасне подання звітності, передбаченої цим Законом, до податкових органів. При цьому абзаци другий та третій пункту 7 частини одинадцятої статті 25 цього Закону щодо такого порушення, вчиненого у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) року, не застосовується.

Відповідно до пункту 9-11.2 розділу VIII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №2464-VI протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за ці періоди підлягає списанню.

Отже, нарахування податковим органом позивачу пені за період з 01.03.2020 до 30.12.2020 не відповідає вимогам Закону №2464-VI.

Період вчинення правопорушення має значення для визначення розміру нарахування штрафних санкцій та пені, тоді як вищенаведені норми Перехідних положень Закону 2464-VI містять чітку вказівку на темпоральні обмеження нарахування пені з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Відтак, підстав для нарахування пені у спірний період у відповідача не було, а нарахована пеня, згідно вказаної вище норми, підлягає списанню.

Наведені вище норми унеможливлювали прийняття 30.06.2021 Головним управлінням ДПС у Львівській області рішення №15375/13-01-24-08/26359901, яким до ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» застосовано штрафну санкцію в розмірі 9803431,63 грн та нараховано пеню в сумі 15871379,06 грн за період з 29.12.2018 року до 30.12.2020 року.

Відсутність правових підстав для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску спростовує доводи відповідача про неможливість списання пені у зв`язку із наявністю не оскарженого в судовому порядку рішення від 30.06.2021 року №15375/13-01-24-08/26359901.

Як було вище зазначено, відповідно до п.9-11.2 розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону №2464-VI протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за ці періоди підлягає списанню.

Враховуючи викладене в сукупності, нарахування пені за період з 01.03.2020 по 30.12.2020 відповідно до пункту 9-11.2 розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону №2464-VI є протиправним.

Друга позовна вимога є похідною від першої, тому підлягає до задоволення шляхом зобов`язання відповідача списати нараховану суму пені позивачу за період з 01.03.2020 по 30.12.2020 відповідно до пункту 9-11.2 розділу VIII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №2464-VI.

Суд зазначає, що ухвалою Верховного Суду від 19.12.2022 у справі №480/5678/21 касаційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2022 у справі № 480/5678/21 повернуто особі, яка її подала.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності нарахування пені у періоду дії карантину (в даному випадку з 01.03.2020 по 30.12.2020), встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримано.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

За наведеного вище суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову. Відповідачем у свою чергу не надано доказів на спростування позовних вимог та не було доведено правомірності своїх дій.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та мотиви суду щодо кожної з позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судовий збір слід стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, КАС України суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Державного підприємства «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Межирічанська» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Львівській області щодо не списання пені Державному підприємству «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Межирічанська» за період з 01.03.2020 по 30.12.2020 відповідно до пункту 9-11.2 розділу VIII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області списати нараховану суму пені Державному підприємству «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Межирічанська» за період з 01.03.2020 по 30.12.2020 відповідно до пункту 9-11.2 розділу VIII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, буд. 35, м. Львів, 79003, код ЄДРПОУ ВП 43968090) за рахунок бюджетних асигнувань в користь Державного підприємства «Львіввугілля» (80000, вул. Б. Хмельницького, буд. 26, м. Сокаль, Львівська область, ) в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Межирічанська» (вул. Львівська, 68, м. Червоноград, Львівська область, 80100, ) 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн судових витрат у вигляді судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 21.12.2022.

Суддя Р.М. Брильовський