Справа № 620/6735/21
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6735/21 Суддя першої інстанції: Лобан Д.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив:

- визнати протиправним акт зустрічної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії № 453 від 15.03.2021 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перевірку наданої ОСОБА_1 довідки про заробітну плату від 11.11.2020 року на підставі первинних документів за 1997-2000 роки, реєстрів нотаріальних дій, платіжних документів та банківських виписок.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач - ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу від Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункта 3 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Частиною 1 статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний акт зустрічної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії №453 від 15.03.2021 року не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України та не спричиняє виникнення будь-яких прав чи обов`язків, оскільки, не містить обов`язкових приписів (обов`язку вчинити дії) для позивача, з огляду на що відсутня бездіяльність відповідача та, відповідно, порушення прав позивача.

Колегія суддів вважає за необхідне закрити провадження у справі, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 25 листопада 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за призначенням пенсії за віком та просив обрахувати пенсію із заробітку за 5 календарних років стажу роботи з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У обрахуванні пенсії із заробітку за 5 календарних років стажу роботи з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року, як то передбачено ст. 40, 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивачу було відмовлено та не повідомлено його про розмір пенсії із заробітку за цей період.

За скаргами позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провело перевірку довідки про дохід від 11.11.2020 року, про що складало акт № 453 від 15.03.2021 року, у якому наявний висновок, що здійснити перевірку довідки про заробітну плату від 11.11.2020 року не вбачається можливим в зв`язку з відсутністю у нотаріуса Книги обліку доходів і витрат або інших первинних бухгалтерських документів, якими підтверджуються суми чистого оподаткованого доходу за 1997-2000 роки.

Вважаючи Акт зустрічної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії протиправним, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України).

Право на судовий захист відображене і у частині першій статті 5 КАС України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Разом з цим обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таким чином, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права, свободи чи законні інтереси позивача.

Як установлено матеріалами справи, позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області про визнання протиправним акту зустрічної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії № 453 від 15.03.2021 року.

Колегія суддів наголошує, що відповідно до акту зустрічної перевірки, в ході перевірки було встановлено, що перевірити достовірність відомостей, зазначених у довідці про заробітну плату (виплат, доходу) для обчислення пенсії від 11.11.2020 року № 23/01-16, не вбачається можливим у зв`язку із відсутністю у приватного нотаріуса Книги обліку доходів і витрат або інших первинних бухгалтерських документів, якими підтверджуються суми чистого оподаткованого доходу за 1997-2000 роки ОСОБА_1 .

Аналіз змісту спірних правовідносин дає підстави для висновку, що оскаржуваний Акт не є правовим документом, який установлює відповідальність для позивача, та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 4 КАС України.

Отже, оскаржуваний позивачем Акт на момент звернення з цим позовом до суду не порушує прав, свобод або інтересів позивача, адже не є актом індивідуальної дії, що на підставі наведених вище положень, унеможливлює розгляд таких вимог у порядку адміністративного судочинства та є підставою для закриття провадження у справі, як про це вірно зазначено апелянтом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року - скасуванню, провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст..ст. 238, 241, 242, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Я.М.Собків

Повний текст виготовлено 20 грудня 2022 року.