Справа № 160/25645/21
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 160/25645/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року (головуючий суддя: Сліпець Н.Є.) по адміністративній справі № 160/25645/21, розглянутої у загальному позовному провадженні

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкових вимог, рішень про опис майна у податкову заставу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 14.12.2021 року звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС у Дніпропетровській області) в якому просить

- визнати протиправними та скасувати прийняті відповідачем 13.08.2021 року податкові повідомлення-рішення(далі ППР), а саме: ППР № 50462 на суму 1162,69 грн.;ППР № 50462 на суму 19 478,05 грн.;ППР № 50462 на суму 1013,30 грн.;ППР № 50462 на суму 4748,21 грн.;ППР № 50462 на суму 1658,52 грн.;ППР №50462 на суму 395,64 грн.;ППР № 50462 на суму 2560,41 грн.;ППР № 50462 на суму 2044,31 грн.;ППР № 50462 на суму 151,41 грн.;ППР № 50462 на суму 966,97 грн.;ППР № 50462 на суму 1240,43 грн.;ППР № 50462 на суму 1944,46 грн.;ППР №50462 на суму 1124,63 грн.;ППР № 50462 на суму 1639,65 грн.;

- визнати протиправними та скасувати прийняті відповідачем податкові вимоги, а саме: податкову вимогу форми «Ф» від 16.11.2021 року №0-0465 на суму 11 876,56 грн.;

податкову вимогу форми «Ф» від 02.11.2021 року №0-0464 на суму 73 539,73 грн.;

податкову вимогу форми «Ф» від 20.10.2021 року №0-0462 на суму 8096,71 грн.;

податкову вимогу форми «Ф» від 08.11.2021 року №0-0463 на суму 55 646,18 грн.;

- визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про опис майна у податкову заставу, а саме: рішення №0-0462 від 20.10.2021 року, рішення №0-0464 від 02.11.2021 року; рішення №0-0463 від 08.11.2021 року, рішення №0-0465 від 16.11.2021 року.

Обґрунтовуючи позов позивач посилається на протиправність оскаржених податкових повідомлень-рішень, податкових вимог та рішень про опис майна, як таких, що прийняті без дотримання вимог податкового законодавства України, які підлягають скасуванню.

Відповідач у відзиві на позовну заяву указав, що приймаючи оскаржувані ППР, податкові вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, діяв у спосіб передбачений податковим законодавством України, зазначає про безпідставність заявлених позивачем вимог та просить в позові відмовити.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду через порушення норм матеріального права, та задовольнити позовні вимоги .

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно встановлених обставин справи ОСОБА_2 є власником об`єктів житлової нерухомості, зареєстрованих за наступними адресами, а саме:

- АДРЕСА_1 , квартира загальною площею 51,1 м2, дата державної реєстрації 16.11.2005 року;

- АДРЕСА_2 , квартира загальною площею 35 м2, дата державної реєстрації 16.02.2006 року;

- АДРЕСА_3 , квартира загальною площею 60,7 м2, дата державної реєстрації 16.02.2006 року;

- АДРЕСА_4 , дачний будинок загальною площею 116,1 м2, дата державної реєстрації 17.03.2006 року;

- АДРЕСА_5 , квартира загальною площею 30,15 м2, дата державної реєстрації 04.04.2006 року;

- АДРЕСА_6 , будинок загальною площею 35,3 м2, дата державної реєстрації 01.06.2007 року.

ОСОБА_2 також є власником об`єктів нежитлової нерухомості,зареєстрованих за наступними адресами а саме:

- АДРЕСА_7 , станція тех. обслуговування, з торгівельним комплексом загальною площею 519,3м2, дата державної реєстрації 02.03.2004-13.03.2020 року;

- АДРЕСА_7 , комплекс загальною площею 650,4 м2, дата державної реєстрації 02.07.2004-13.03.2020 року;

- АДРЕСА_7 , нежитлова будівля загальною площею 100,5 м2, дата державної реєстрації 16.07.2004-13.03.2020 року;

- АДРЕСА_8 , нежитлове приміщення загальною площею 76,6 м2, дата державної реєстрації 09.11.2006 року;

- АДРЕСА_9 , нежитлові приміщення №3, 1 загальною площею 219,3м2, дата державної реєстрації 11.07.2007 року;

- АДРЕСА_10 , нежитлові нежиле приміщення, загальною 46,8м2, дата державної реєстрації 27.03.2008 року;

- АДРЕСА_11 нежитлові приміщення №180, 181, загальною площею 449,9м2, дата державної реєстрації 16.12.2009 року;

- АДРЕСА_12 нежитлове приміщення загальною площею 53,7м2, дата державної реєстрації 18.01.2013 року.

ГУ ДПС у Дніпропетровській області 13.08.2021 року винесені податкові повідомлення-рішення про нарахування ОСОБА_1 , як власнику об`єктів житлової/нежитлової нерухомості, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме: ППР № 50462 на суму 1162,69 грн.;ППР № 50462 на суму 19 478,05 грн.;ППР № 50462 на суму 1013,30 грн.;ППР № 50462 на суму 4748,21 грн.;ППР № 50462 на суму 1658,52 грн.;ППР №50462 на суму 395,64 грн.;ППР № 50462 на суму 2560,41 грн.;ППР № 50462 на суму 2044,31 грн.;ППР № 50462 на суму 151,41 грн.;ППР № 50462 на суму 966,97 грн.;ППР № 50462 на суму 1240,43 грн.;ППР № 50462 на суму 1944,46 грн.;ППР №50462 на суму 1124,63 грн.;ППР № 50462 на суму 1639,65 грн.

Оскільки позивачем не здійснена оплата податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на підставі несплачених податкових зобов`язань за минулі роки за прийнятими 13.10.2020 року ППР, а саме: ППР №00462, ППР №00462, ППР №00462, ППР №00462, ППР №00462, ППР №00462, ППР №00462, ППР №00462, ППР №00462, ППР №00462, ППР №00462, ППР №00462, ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийняті податкові вимоги форми «Ф», а саме: №0-0462 від 20.10.2021 року на суму 8096,71 грн.; №0-0464 від 02.11.2021 року на суму 73 539,73 грн.; №0-0463 від 08.11.2021 року на суму 55 646,18 грн.; №0-0465 від 16.11.2021 року на суму 11 876,56 грн.

У зв`язку з наявністю податкового боргу, ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийняті рішення про опис майна у податкову заставу, а саме: рішення №0-0462 від 20.10.2021 року, рішення №0-0464 від 02.11.2021 року;рішення №0-0463 від 08.11.2021 року. рішення №0-0465 від 16.11.2021 року.

Не погодившись з прийнятими відповідачем вищезазначеними ППР , податковими вимогами та рішеннями про опис майна у податкову заставу, позивач оскаржив їх в судовому порядку

За приписами пп. 266.1.1, 266.2.1, 266.3.1 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості;об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до пп. 266.3.2 ст. 266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно із пп.266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України, база оподаткування об`єкта/ об`єк тів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Відповідно до пп.266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з ст. 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Порядок обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, який здійснюється контролюючим органом, врегульований пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України, відповідно до якого:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до пп. «а» або «б» пп. 266.4.1 п. 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до пп.«а» або «б» пп. 266.4.1 п.266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до пп. «в» пп. 266.4.1 п. 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням пп. «б» і «в» цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості;

ґ) за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів а-г цього підпункту, збільшується на 25000 грн. на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

Згідно пп.266.6.1 п.266.6 ст.266 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України, податкове/податкові повідомлення рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з пп.266.7.1 п. 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядуванню місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно пп.266.10.2 п.266.10 ст.266 ПК України, у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені пп. 266.7.2 п. 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Здійснивши аналіз чинного податкового законодавства, суд першої інстанції вірно зазначив, що сам факт затримки контролюючим органом строків направлення податкових повідомлень-рішень є лише підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої ПК України за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання в частині нарахування штрафних санкцій та пені, однак, не може бути підставою для звільнення платника податку від обов`язку щодо сплати сум податку та бути підставою для визнання податкових повідомлень-рішень протиправними та їх скасування.

Винесення позивачу оскаржуваних ППР після 01 липня року базового податкового періоду є лише підставою для сплати податкового зобов`язання в більш пізній термін відповідно пп.266.10.1.а, п.266.10 ст.266 ПК України (протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення), однак, не впливає на правомірність самого ППР та не може бути підставою для його скасування.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом по справі №808/144/18 від 06.11.2018 року, яка підлягає застосуванню судами відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

Крім того, відповідно до п.п.266.10.3 п.266.10 ст.266 ПК України, податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених п. 102.1 ст. 102 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням строків давності контролюючі органи мають право на нарахування фізичним особам сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом.

Матеріалами справи підтверджено, що під час розрахунку розміру податку на нерухоме майно відповідачем застосовано відповідну ставку податку, а також ураховано фактичну площу жилої та нежилої нерухомості за відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, що свідчить про правомірність дій податкового органу при обрахунку грошових зобов`язань по оскаржуваним ППР .

Оскільки оскаржувані ППР прийняті контролюючим органом з дотриманням чинного податкового законодавства в межах строків п. 102.1 ст. 102 ПК України, які направлені на адресу позивача як платника податку засобами поштового зв`язку та вручені йому 04.01.2022 року, що підтверджується трекінгом поштових відправлень сайту АТ «Укрпошта», суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання їх протиправними та скасування.

Щодо визнання протиправними та скасування податкових вимог, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до пп.14.1.153 п.14.1 ст.14, п.59.1 ст.59 ПК України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу; у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для висилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно матеріалів справи оскаржувані податкові вимоги №0-0462 від 20.10.2021 року на суму 8096,71 грн.; №0-0464 від 02.11.2021 року на суму 73 539,73 грн.; №0-0463 від 08.11.2021 року на суму 55 646,18 грн.; №0-0465 від 16.11.2021 року на суму 11 876,56 грн. сформовані відповідачем на підставі несплачених позивачем податкових зобов`язань за минулі роки за прийнятими 13.10.2020 року ППР, а саме: ППР №00462, ППР №00462, ППР №00462, ППР №00462, ППР №00462, ППР №00462, ППР №00462, ППР №00462, ППР №00462, ППР №00462, ППР №00462, ППР №00462, а тому вважаються податковим боргом.

Оскільки вищезазначені ППР позивачем не оскаржені, податковим органом не відкликані, податкові зобов `язання вважаються узгодженими, як наслідок відповідачем правомірно винесені та направлені на адресу позивача вищезазначені податкові вимоги, є вірним висновок суду першої інстанціїї про відсутність підстав для скасування спірних податкових вимог.

Щодо скасування рішень про опис майна у податкову заставу, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до пп. 14.1.155 п.14.1 ст.14 ПК України, податкова застава це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом; у разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Відповідно п.87.2 ст.87, п.88.1,88.2 ст.88, 89.3 ст.89 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами; з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу, право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення; майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису, на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг, акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З огляду на наявність податкового боргу, який виник внаслідок несплати позивачем у встановлені терміни грошового зобов`язання, відсутності доказів оскарження ППР, на підставі яких прийняті оскаржувані рішення про опис майна у податкову заставу , суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем правомірно прийняті оскаржувані рішення про опис майна позивача у податкову заставу, а саме: рішення №0-0462 від 20.10.2021 року, рішення №0-0464 від 02.11.2021 року; рішення №0-0463 від 08.11.2021 року, рішення №0-0465 від 16.11.2021 року.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.

Оскільки судом першої інстанції рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року по адміністративній справі № 160/25645/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 30 діб.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий