Справа № 140/7894/22
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/7894/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання Мартинюк Т.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Грицені Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною бездіяльності та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі ВПВР у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності та скасування постанови від 10.11.2022 про закінчення виконавчого провадження №70059654.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гриценею Г.Г. 10.11.2022 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №70059654.

Позивач не погоджується із вказаною постановою, вважає, що відповідач повинен був перевірити чи поновлено боржником стягувана на рівнозначну посаду та чи була зазначена посада у штатному розписі ГУНП у Волинській області на дату прийняття наказу №296 о/с від 11.08.2022 «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 ». Такі дії на думку позивача свідчать про свідоме ігнорування боржником рішення суду в частині поновлення її на посаді та службі в поліції. Внаслідок чого передчасно прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №70059654 по примусовому виконанні виконавчого листа №11951/2022, виданого 20.09.2022 Волинським окружним адміністративним судом є протиправною та такою, що прийнята не в межах повноважень та у спосіб визначений статтями 63, 65 Закону України «Про виконавче провадження», а тому підлягає скасуванню.

Просить суд визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Грицені Г.Г. при примусовому виконанні виконавчого листа №11951/2022 виданого 20.09.2022 Волинським окружним адміністративним судом про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції з 31 серпня 2021 року. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Грицені Ганни Геннадіївни №70059654 від 10.11.2022 про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанні виконавчого листа №11951/2022 виданого 20.09.2022 Волинським окружним адміністративним судом (а.с.1-7).

05.12.2022 ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с.59).

12.12.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви (а.с.61-62).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.12.2022 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін з урахуванням параграфу 2 глави 11 розділу II КАС України. Судове засідання призначено на 11:30 23 грудня 2022 року (а.с.67).

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 22.12.2022 №40033 вказує на те, що на постанову про відкриття виконавчого провадження 12.10.2022, ГУНП у Волинській області надіслало копію наказу №296 о/с від 11.08.2022, яким ОСОБА_1 поновлено на службі в поліції на посаді заступника начальника Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області з 31.08.2021. Вважає, що відповідачем відповідно до наданих повноважень та згідно п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» правомірно закінчено виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №11951/2022 від 20.09.2022. Просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову повністю (а.с.70-72).

23.12.2022 через канцелярію суду позивачем було надано письмові пояснення, які приєднанні до матеріалів справи.

Інших заяв чи пояснень по суті справи до суду від сторін не надходило.

В судовому засіданні 23.12.2022 позивач підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просить суд відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Так, частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з заявою від 20.09.2022 про примусове виконання рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2022 у справі №140/10871/21 подавши виконавчий лист № 11951/2022 від 20.09.2022 (а.с.35-36).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гриценею Г.Г. 12.10.2022 відкрито виконавче провадження №70059654 з виконання вищевказаного виконавчого листа, виданого Волинським окружним адміністративним судом від 20.09.2022 про зобов`язання ГУНП у Волинській області поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області з 31.08.2021 (а.с.41).

10.11.2022 старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гриценя Г.Г. прийняла постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» з зазначенням, що рішення суду фактично виконане в повному обсязі згідно з виконавчим документом до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.48).

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням старшого державного виконавця, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина 1 статті 5 Закону №1403-VIII).

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII).

З наведених законодавчих норм вбачається, що виконавець зобов`язаний вчинити виконавчі дії у спосіб, передбачений виконавчим документом.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження зокрема, має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Як встановлено частиною першою статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно із частиною першою статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом

Аналізуючи зібрані та досліджені в ході судового розгляду справи докази, суд приходить до висновку, що старшим державним виконавцем на законних підставах, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, зважаючи на наступне.

Так, рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2022 у справі №140/10871/21 постановлено поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції з 31 серпня 2021 року.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З матеріалів справи вбачається, що ГУНП у Волинській області 11.08.2022 на виконання вищевказаного рішення суду видало наказ №296 о/с, яким скасовано наказ ГУНП у Волинській області №302 о/с від 30.08.2021, в частині звільнення зі служби в поліції за п.4 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку зі скороченням штату або проведення організаційних заходів, майора поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції, з 30.08.2021, та поновити майора поліції ОСОБА_1 на службі в органах поліції на посаді заступника начальника Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції, з 31.08.2021 (а.с.24 зворот).

Листом за №1141/05/12/1-2022 від 11.08.2022 ГУНП у Волинській області повідомило позивача про поновлення її на службі в органах поліції на посаді заступника начальника Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції, з 31.08.2021 (а.с.24).

З даним листом та вищевказаним наказом позивач ознайомилась особисто під розписку 17.08.2022 (а.с.24), тобто до звернення з заявою та виконавчим листом 20.09.2022 до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про примусове виконання рішення суду (а.с.35-36).

В судовому засіданні позивач не заперечувала той факт, що 17.08.2022 її було ознайомлено з наказом про поновлення на займаній посаді, при цьому видано службове посвідчення, жетон поліцейського, і внесено відомості про її поновлення до трудової книжки, що позивачу також нараховувалась та виплачувалась заробітна плата відповідно до займаної посади.

25.10.2022 ГУНП у Волинській області листом за №1575/102/05/12/1-2022 повідомила старшого державного виконавця про виконання рішення суду та надало копію наказу №296 о/с від 11.08.2022.

Відповідно до вимог статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, при винесенні оскаржуваного рішення, ознайомившись з наказом про поновлення позивача на роботі, державний виконавець правомірно виходив з того, що рішення суду виконано в повному обсязі, оскільки виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків. При цьому працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 521/1892/18.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, шо підставою для скасування оскаржуваної постанови є те, що посада на яку її призначено скорочена та не передбачена штатним розписом, а вона знову попереджена про можливе наступне вивільнення, оскільки дані відносини не мають відношення до розгляду даної справи, крім того питання правомірності повторного звільнення та наявності підстав для поновлення позивача в органах поліції вирішується Волинським окружним адміністративним судом в рамках іншої адміністративної справи №140/7090/2022.

Таким чином, беручи до уваги досліджені в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження та відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності старшого державного виконавця Грицені Г.Г. при виконанні рішення суду про поновлення позивача на роботі.

У відповідності до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень виконав покладений на нього обов`язок та обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються оскаржувана постанова, а позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

За такого правового врегулювання та з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, шо постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грицені Г.Г. від 10.11.2022 у ВП №70059654 про закінчення виконавчого провадження винесена відповідно до вимог пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а отже є законною та не підлягає скасуванню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною бездіяльності та скасування постанови від 10.11.2022 про закінчення виконавчого провадження №70059654, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський