Справа № 580/4989/22
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року справа № 580/4989/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Ліщинівське про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,

встановив:

Головне управління ДПС у Черкаській області (далі Головне управління, позивач) подало позов про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Ліщинівське (далі товариство, відповідач) на користь бюджету через Головне управління ДПС у Черкаській області в рахунок погашення податкового боргу в сумі 178377,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що на рахунках відповідача відсутні кошти для погашення податкового боргу, тому Головне управління просить надати дозвіл на його погашення за рахунок майна.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справі (у письмову провадженні).

21.11.2022 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, я кому просить відмовити у її задоволенні, зазначивши при цьому, що додатки до позовної заяви не засвідчені у встановленому законом порядку, а також, що позивач не надсилав податкової вимоги.

08.12.2022 позивач подав відповідь на відзив, в якому вказує, що копії матеріалів справи засвідчені належним чином, шляхом їх прошиття та скріплення печаткою податкового органу. Крім того, податкову вимогу від 25.11.2019 відповідач отримав 03.12.2019, про що свідчить відмітка на поштовому повідомленні.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розпочато через 30 днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з даними ЄДРПОУ відповідач зареєстрований як суб`єкт господарювання, юридична особа з 17.03.2000, ідентифікаційний код 03794555, основний вид діяльності Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур та є платником єдиного податку четвертої групи.

Суд встановив, що відповідач має непогашений податковий борг на загальну суму 178377,64 грн, у т.ч. із земельного податку 127093,15 грн відповідно до декларацій від 30.01.2019 № та від 19.02.2020 № , єдиного податку 51284,49 грн відповідно до декларації від 20.02.2019 № .

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14.08.2020 у справі № 580/2340/20, яке набрало законної сили 17.12.2020, стягнуто через Головне управління ДПС у Черкаській області з рахунків у банках, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю Ліщинівське на користь місцевого бюджету податковий борг по орендній платі з юридичних осіб та з єдиного податку четвертої групи у загальній сумі 279293,97 грн.

Згідно з мотивувальною частиною цього рішення податковий борг виник з орендної плати з юридичних осіб у сумі 127093,15 грн та з єдиного податку четвертої групи в сумі 152200,82 грн, що виникла на підставі самостійно поданих відповідачем податкових декларацій:

з орендної плати з юридичних осіб:

від 30.01.2019 № , якою самостійно нараховане зобов`язання за листопад - грудень 2019 із розрахунку щомісячної сплати в сумі 21735,26 грн, (3318,4 грн переплата), терміном сплати 30.12.2019 та в сумі 21735,25 грн., терміном сплати 30.01.2020. (заборгованість 40152,11 грн);

від 19.02.2019 № , якою самостійно нараховане зобов`язання за січень квітень 2020 із розрахунку щомісячної сплати в сумі 21735,26 грн, терміном сплати 01.03.2020, 30.03.2020, 30.04.2020, 30.05.2020 (заборгованість 86941,04 грн);

з єдиного податку четвертої групи у сумі 152200,82 грн - від 20.02.2019 № , відповідно до якої самостійно нараховане зобов`язання на: 3 квартал 2019 року становить 95375,51 грн (враховуючи переплату 400,00 грн), 4 квартал 2019 року становить 57225,31 грн.

Станом на 20.02.2019 у відповідача рахувалась переплата з єдиного податку у сумі 400,00 грн, яку позивач зарахував у рахунок сплати єдиного податку. Відтак загальна сума податкового зобов`язання з єдиного податку, не сплаченого відповідачем, склала 152200,82 грн (95375,51 грн + 57225,31 грн) 400,00грн. = 152200,82 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до довідки позивача від 18.10.2022 № 4973/5/23-00-13-01-06 відповідач має 10 відкритих рахунків у банках в національній валюті.

У зв`язку з несплатою узгоджених сум позивач сформував 25.11.2019 податкову вимогу форми Ю № 188111-52 на загальну суму 94975,51 грн, яка у подальшому отримана відповідачем 03.12.2019, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Тому доводи відповідача про неотримання податкової вимоги є необґрунтованими.

Під. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України) встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

П. 59.1 ст. 59 ПК України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З метою примусового виконання вищевказаного рішення Черкаського окружного адміністративного суду позивач надсилав до банківських установ, обслуговуючих відповідача, інкасові доручення від 28.04.2022 № 202, від 28.04.2022 № 200, від 28.04.2022 № 199, від 28.04.2022 № 195, від 28.04.2022 № 194, від 24.08.2022 № 1207, від 24.08.2022 № 1206, від 24.08.2022 № 1205, від 24.08.2022 № 1202, від 24.08.2022 № 1201, від 24.08.2022 № 1200, від 24.08.2022 № 1198.

У зв`язку з відсутністю коштів на рахунках та їх арештом за іншими виконавчими документами інкасові доручення повернулись без виконання. Тому станом на час розгляду справи податковий борг не погашено.

Відповідно до пунктів 87.1. 87.2. ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

П. 95.1 ст. 95 ПК України регламентовано, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

П. 95.3 ст. 95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Основними умовами для звернення до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника є наявність податкового боргу, відсутність коштів, які перебувають у власності платника, та перебування майна платника податків у податковій заставі.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Пунктом 89.2 ст. 89 ПК України визначено, що право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Відповідно до п. 89.3 ст. 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

У разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави згідно з п. 89.5. ст. 89 ПК України поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Пунктом 89.8 ст. 89 ПК України передбачений обов`язок контролюючого органу безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

З письмових доказів суд встановив, що позивач згідно з рішенням від 19.07.2021 № 14681/6/23-13-00-0517 провів опис майна відповідача у податкову заставу, про що складений акт від 28.07.2021 № 126/23-13-00-0529.

Згідно з даними витягу про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 08.09.2021 № 273861604 за позивачем зареєстровано обтяження майна відповідача.

Враховуючи викладене, з урахуванням доведеної відсутності грошових коштів на рахунках позивача у банках, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про надання дозволу на погашення податкового боргу у сумі 178377,64 грн за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача, що копії документів, доданих до позовної заяви, не завірені належним чином спростовуються тим, що такі матеріали прошиті та завірені печаткою відповідача і підписом керівника.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Частинами 1, 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки, Головне управління є суб`єктом владних повноважень та враховуючи, що у справі позивач не поніс жодних судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, тому у даному випадку підстави для відшкодування судових витрат позивачеві відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Надати Головному управлінню ДПС у Черкаській області дозвіл на погашення податкового боргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Ліщинівське у розмірі 178377 (сто сімдесят вісім тисяч триста сімдесят сім гривень) 64 коп. за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач Головне управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, );

2) відповідач сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Ліщинівське (20013, Черкаська обл., Уманський р-н, с. Ліщинівка, вул. Леніна, 69, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 22.12.2022.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК