Справа № 334/535/22(2-а/334/43/22)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 334/535/22(2-а/334/43/22)

головуючий суддя І інстанції Ісаков Д.О.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Запорізької митниці на рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 05.07.2022 року в адміністративній справі №334/535/22(2-а/334/43/22) за позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0158/11200/21 від 18.01.2022 року винесену начальником Запорізької митниці Бєлінським Олександром Петровичем, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 213393,42 гривні.

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 05.07.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Скасовано постанову начальника Запорізької митниці Бєлінського Олександра Петровича у справі про порушення митних правил № 0158/11200/21 від 18.01.2022 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 213393.42 гривень.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Запорізька митниця звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що спірна постанова була прийнята останнім у відповідності з приписами чинного законодавства, з огляду на допущенні позивачем порушення приписів митного законодавства.

Відзив від позивача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 30.08.2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договори доручення, на декларування в митних органах України товарів, майна транспортних засобів, що переміщуються довірителем через митний кордон України, також проведення інших дій, пов`язаних з повним митним оформленням.

30.08.2021 року, на виконання зазначеного договору, до митного поста «Запоріжжя» ФОП ОСОБА_1 , подав електронну митну декларацію типу IМ40АА, зареєстровану за № UА112080/2021/004956 та задекларував товар - «Автомобіль легковий, що був у використанні, призначений головним чином для перевезення людей на дорогах загального використання - 1 шт. марка Volkswagen модель Touran; колісна формула 4x2; номер кузова НОМЕР_1 ; загальна кількість місць, включаючи місце водія - 7; тип двигуна - дизель; максимальна потужність 103 кВт; робочий об`єм циліндрів 1968 см3; календарний рік виготовлення - 2004; модельний рік виготовлення - 2005. Дата першої реєстрації 27.06.2005. Наявні маркування, записи у реєстраційних документах та інше свідчить, що даний КТЗ відповідає правилам ЄЕК ООН не нижче Євро-2. Не містить у своєму складі передавачів або передавачів та приймачів» вартістю 1500,00 Євро за кодом згідно УКТЗЕД .

У якості підстави для митного оформлення товару був наданий договір купівлі продажу від 09.08.2021 року. Відповідно до зазначеного договору продавцем товару виступав громадянин ОСОБА_3 , отримувачем громадянин України ОСОБА_2 . В графі 15 митної декларації, декларантом була вказана країна відправлення Республіка Польща.

При митному оформленні, позивач скористався нормами Закону № 1402-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування якими є транспортні засоби» та № 1403-ІХ «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», та нараховано митні платежі в розмірі 28194,07 гривень.

Відповідно до службової записки управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД від 02.09.2021 № 7.20-15/130 сума митних платежів які б підлягали сплаті за товар, задекларований за МД IМ40АА № UA112080/2021/004956, без пільгового (преференційного) митного оформлення, передбаченого Законами України № 1402-ІХ та № 1403-ІХ, складала б 99325,21 гривень.

03.09.2021 року Головним державним інспектором оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Запорізької митниці Самойлик Олександром Сергійовичем, складено протокол про порушення митних правил № 0158/11200/21, відносно ОСОБА_1 , за порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України. У вину ОСОБА_1 ставилось неправомірне застосування пільги за нормами Закону № 1402-ІХ при митному оформленні 30.08.2021 року легкового автомобіля Volkswagen Touran за митною декларацією ІМ40АА № UA112080/2021/004956, яка на його думку не застосовується для автомобілів ввезених з Російської Федерації, тобто з країн визнаних агресором. Без застосування митних преференцій, сума митних платежів становила б 99325,21 гривень, у зв`язку з чим занижена суму податкового зобов`язання на 71131,14 гривень.

03.09.2021 року отримавши копію зазначеного протоколу, ОСОБА_1 звернувся до державної митної служби Російської Федерації, та запитав, чи ввозився на митну територію Російської Федерації автомобіль з VIN № НОМЕР_1 .

29.09.2021 року Білгородська митна служба РФ за вих. № 57-01-17/3583 від 29.09.2021 р. надала відповідь, що факт декларування транспортного засобу Volkswagen Touran з VIN № НОМЕР_1 - не зареєстрований.

18.01.2022 року ОСОБА_1 надав пояснення та клопотання начальнику Запорізької митниці про долучення звернення до митниці Російської Федерації та їх відповідь від 29.09.2021 року, пояснивши, що законодавством не передбачено механізму перевірки даних, щодо пункту перетину кордону транспортних засобів при їх митному оформлені. Задекларований пункт перетину автомобіля, був здійснений з усного повідомлення Аршиннікова. Іншого механізму перевірки правдивості його слів - законодавством не передбачено.

18.01.2022 року винесено оскаржувану постанову, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 213393,42 гривень.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття наведеної постанови, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірна постанова була прийнята відповідачем з порушенням приписів чинного законодавства, що свідчить про необхідність її скасування.

Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.

Відповідно до п. 23 ст. 4 Митного кодексу України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно п. 24 ст. 4 Митного кодексу України, митний контроль як сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

У відповідності до ч.1 ст.7 Митного кодексу України, порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності органів доходів і зборів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Приписами ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Однією з форм митного контролю відповідно до ч.1 ст. 336 Митного кодексу України, є перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Статтею 458 Митного кодексу України, визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Отже, склад правопорушення, викладений у даній нормі, передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови були висновки відповідача, стосовно порушення позивачем митних правил, а саме заявлення в митній декларації неправдивих відомостей (неправомірно застосовано норми Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування якими є транспорті засоби» від 15.04.2021 року № 1402-IX та ввезення транспортного засобу з території Російської Федерації).

Між тим, відповідно п. 36 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції чинній на день вчинення адміністративного правопорушення), порушення якого інкримінується позивачу, дія цього пункту не поширюється на транспортні засоби, якщо вони не відповідають екологічним нормам "ЄВРО-2" і вище та/або мають походження з країни, визнаної державою-окупантом, згідно із законом України або визнаної державою-агресором по відношенню до України, згідно із законодавством, та/або ввозяться з території такої держави-окупанта (агресора) та/або з тимчасово окупованої території України, визначеної такою, згідно із законом України.

В подальшому, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень" від 30.11.2021 року № 1914-IX внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема і до п. 36 підрозділу 5 розділу ХХ "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ".

Згідно п. 36 підрозділу 5 розділу ХХ "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Податкового кодексу України, в редакції чинній на день прийняття спірної постанови, дія цього пункту не поширюється на транспортні засоби, якщо вони не відповідають екологічним нормам "ЄВРО-2" і вище та/або мають походження з країни, визнаної державою-окупантом, згідно із законом України або визнаної державою-агресором по відношенню до України, згідно із законодавством, та/або останньою країною державної реєстрації яких є така держава-окупант (агресор).

Отже, станом на день розгляду справи, про порушення митних правил, порушення що інкримінується позивачу було виключено на підставі Закону України № 1914-IX.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 МК України, норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 ст. 487 Митного кодексу України, провадження у справах про порушення митних прави здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що в даному випадку, на час прийняття спірної постанови, відсутній факт порушення позивачем приписів ст. 485 Митного кодексу України, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість прийняття відповідачем постанови у справі про порушення митних правил № 0158/11200/21 від 18.01.2022 року та необхідність її скасування.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відтак, виходячи з зазначених правових приписів і, на що не звернув увагу суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, у разі визнання протиправною постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, належним способом захисту прав позивача є скасування такої постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо необхідності зміни рішення суду першої інстанції, шляхом доповнення його резолютивної частини абзацом наступного змісту: «Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 ». В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -.

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Запорізької митниці задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 05.07.2022 року в адміністративній справі №334/535/22(2-а/334/43/22) змінити, шляхом доповнення його резолютивної частини абзацом наступного змісту: «Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 »

В іншій частині рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 05.07.2022 року в адміністративній справі №334/535/22(2-а/334/43/22) залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України - не підлягає.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко