Справа № 240/44308/21
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року м. Житомир справа № 240/44308/21

категорія 110000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Романченка Є.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції Поліського округу до Приватного підприємства "Мобілтранс" про застосування заходів реагування,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася Державна екологічна інспекція Поліського округу ПП «Мобілтранс» з позовом до Приватного підприємства «Мобілтранс», в якому просить застосувати заходи реагування до ПП «Мобілтранс» шляхом часткової зупинки діяльності за адресою м. Житомир, проспект Незалежності, 11- а, до моменту:

- отримання оцінки впливу на довкілля;

- отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря;

- забезпечення відповідно до нормативно-правових актів які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища визначення складу і властивостей відходів, що утворюються під час здійснення господарської діяльності ПП «Мобілтранс»;

- вжиття організаційно-технічних, заходів щодо ведення поточного обліку всіх видів відходів що утворюються під час здійснення господарської діяльності ПП «Мобілтранс», проведення загального розрахунку показника утворення відходів щодо кожного виду відходів на підставі якого вбачається необхідність подання декларації про відходи.

В обґрунтування позову зазначає, що підприємство здійснює свою діяльність з порушенням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а саме допущено порушення вимог частина 1, абзац 3, пункту 4, частини 3, частина 4 статті 3, стаття 9, частина 3 статті 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», абзац 2, частина 1, статті 10, стаття 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», п. 30 «Додатку» до Закону України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», пункт «в» частини першої статті 17 Закону України «Про відходи», пункт «г» частини першої, частина 2 статті 17 Закону України «Про відходи». У зв`язку із наведеним, позивач просить застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до відповідача.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено відкрите судове засідання у справі на 09 лютого 2022 року 10:00.

02.02.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від ПП «Мобілтранс», де зазначено, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач зазначає, що у значений у приписі №131/02.3 термін для усунення виявлених порушень, а саме до 30.03.2021 року, відповідач вважає явно недостатнім для його виконання. ПП «МОБІЛТРАНС.» вживаються заходи по усуненню порушень, визначених у приписі від 30.03.2021 №131/02.3, а саме 25.05.2021 року відповідачем укладено договір про надання послуг №МО-016, згідно якого ФОП ОСОБА_1 надає ПП «МОБІЛТРАНС.» послуги щодо Розробки матеріалів «Обгрунтування розміру санітарно-захисної зони для проммайданчика ПП «МОБІЛТРАНС.»; 28.12.2021 року відповідачем укладено договір про надання пост №ЛЕ-114 щодо розробки звіту з оцінки впливу на довкілля для проммайданчика. Також, зазначено, що 25.05.2021 року відповідачем укладено договір про надання №ЛЕ-033 від 25.05.2021 року, згідно якого ТОВ «Лідер Еко» надає ПП «МОБІЛТРАНС.» послуги щодо розробки матеріалів «Обгрунтування викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

На думку відповідача, ПП «МОБІЛТРАНС.» проводиться процедура отримання оцінки впливу викидів забруднюючих речовин на стан атмосферного повітря та ним вживаються заходи по виконанню припису №131/02.3 від 30.03.2021 року.

09.02.2022 судове засідання не проводилося, розгляд справи відкладено на 24.02.2022 року о 10:00.

Судове засідання призначене на 24.02.2022 року знято судом з судового розгляду у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні. Наступне судове засідання призначена на 13.07.2022 року о 10:30.

Протокольною ухвалою судді від 13.07.2022 судове засідання відкладено на 27.07.2022 о 11:30 у зв`язкуз неявкою представника відповідача.

27.07.2022 року протокольною ухвалою судом в судовому засідання оголошено перерву до 15.08.2022 о 11:30 для надання додаткових документів по справі.

Судове засідання призначене 15.08.2022 не проводилось у зв`язку з поданим клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи, судове засідання відкладено на 29.08.2021 о 11:30.

29.08.2022 судове засідання відкладено на 12.09.2022 о 10:30 у зв`язку з перебуванням судді Романченка Є.Ю. у відпустці.

Протокольною ухвалою судді від 12.09.2022в судовому засідання оголошено перерву до 19.09.2022 для надання додаткових доказів по справі.

19.09.2022 прикольною ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, суд перейшов до розгляду справи по суті в порядку письмового провадження.

Частиною п`ятою ст. 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що на підставі направлення №123 від 17.03.2021 та наказу №60-ОД від 17.03.2021 державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Поліського округу у період з 25.03.2021 по 26.03.2021 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання ПП «Мобілтранс» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів за дорученням Прем`єр-міністра України від 11.03.2021 №10033/1/1-21.

За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання ПП «Мобілтранс» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів складено Акт №131 від 26.03.2021 в якому зафіксовано ряд порушень та внесено припис №131/02.3 від 30.03.2021, встановлено терміни його виконання.

На відповідальну особу ПП «Мобілтранс», ОСОБА_2 , складено протоколи №008458 від 26.03.2021, №008456 від 25.03.2021 про адміністративне правопорушення відповідальність за які передбаченні ст. 82-5 та ч.1 ст.78 КУпАП та винесено постанови про накладення адміністративних стягнень №418-2.3 від 26.03.2021, та №416-2.3 від 26.03.2021 у вигляді штрафу.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 20.04.2021 по справі №295/4211/21 ОСОБА_2 , працюючого на посаді директора ПП «Мобілтранс», визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.91-5 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 рн.

На підставі направлення №754 від 21.10.2021 та наказу №297-ОД від 21.10.2021 державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Інспекції в період з 27.10.2021 по 28.10.2021 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо перевірка виконання суб`єктом господарювання ПП «Мобілтранс» припису №131/02.3 від 30.03.2021р.

За результатами проведення позапланового заходу складено Акт №677 від 28.10.2021 в яком зазначено, що пункти Припису №131/02.3 від 30.03.2021р. №1,2,3 ПП «Мобілтранс» не виконано, а пункт №4 Припису виконано частково, а саме підприємство зобов`язано:

- у строк до 30.03.2021 провадження діяльності, а саме зберігання рідкого палива (дизпаливо. бензин), з метою роздрібної торгівлі, в резервуарі стальному горизонтальному підземному двостінному ємністю 50м3, за адресою місто Житомир, проспект Незалежності,11-а, ПП«МОБІЛТРАНС.» здійснювати лише за наявності висновку з оцінки впливу на довкілля;

- у строк до 30.03.2021 викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів (колонки/паливо роздавальні для заправки автомобілів дизпаливом та бензином; дихальні клапани резервуарів зберігання ДП та бензину) на майданчику за адресою місто Житомир, проспект Незалежності, 11-а, ПП «МОБІЛТРАНС» під час роздрібної торгівлі здійснювати лише за наявності відповідного дозволу;

- у строк до 26.04.2021 визначити склад і властивості відходів, що утворюються під час здійснення господарської діяльності ПП «МОБІЛТРАНС.»;

- у строк до 26.04.2021 вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, зберігаються, утилізуються та видаляються, а також провести розрахунок показника загального утворення відходів на підставі якого визначити необхідність подання декларації про відходи.

Посилаючись на встановлені у ході проведення планової перевірки обставини, позивач звернувся до суду з позовом про застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом часткового зупинення діяльності.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначається Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V).

Статтею 1 Закону №877-V встановлено, що державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до положень ст. 7 Закону №877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає відповідний наказ, який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, і предмет перевірки, та на підставі якого оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, що підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові) і засвідчується печаткою. Перед початком перевірки суб`єкта господарювання посадові особи, які проводять перевірку, пред`являють керівнику суб`єкта господарювання або уповноваженій ним особі направлення та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу, і надають суб`єкту господарювання копію направлення на перевірку, а також інформують цих осіб про мету перевірки.

Положеннями ст.7 Закону №877-V також встановлено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт (ч.6).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу (ч.7).

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (ч.8).

Розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов`язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки. Розпорядження видається та підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу). Розпорядження може передбачати застосування до суб`єкта господарювання санкцій, передбачених законом (ч.9).

Невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб`єкта господарювання згідно із законом (ч.9 ст.4 Закону №877-V).

Таким чином, законодавець чітко визначає два окремі способи впливу органом контролю на суб`єкта господарювання з метою усунення порушень, виявлених в ході нагляду (контролю), які полягають:

1) у зверненні з позовом до адміністративного суду. Такий спосіб впливу можливий за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом;

2) у складанні припису, розпорядження, іншого розпорядчого документа щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. Такий спосіб впливу можливий у разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю).

При цьому, право на звернення до суду виникає у органу державного нагляду на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, та за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Статтею 4 Закону №877-V регламентовано, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду (ч.5), при цьому вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюються виключно законами (ч.4).

Аналіз вищевикладеного дає підстави для висновку про те, що господарська діяльність, яка здійснюється з порушенням природоохоронного законодавства, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена, в тому числі і шляхом вжиття судом заходів реагування.

Оцінюючи доводи позивача стосовно наявності підстав для часткового зупинення діяльності позивача, з огляду на характер виявлених порушень, заходи, що вживаються відповідачем для їх усунення, а також особливості діяльності підприємства, суд виходить із наступного.

Стосовно порушення відповідачем частини 1. абзац 3, пункту 4. частини 3, частина 4 статті 3, стаття 9, частини 3 статті 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», а саме зберігання рідкого палива (дизпаливо. бензин), з метою роздрібної торгівлі, в резервуарі стальному горизонтальному підземному двостінному ємністю 50м3, за адресою місто Житомир, проспект Незалежності, 11 -а, ПП«МОБІЛТРАНС.» здійснювати лише за наявності висновку з оцінки впливу на довкілля.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст.3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», забороняється розпочинати провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності.

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» суб`єкт господарювання інформує уповноважений територіальний орган про намір провадити плановану діяльність та оцінку її впливу на довкілля шляхом подання повідомлення про плановану діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, у письмовій формі (на паперових носіях) та в електронному вигляді за місцем провадження такої діяльності. Повідомлення може бути подано особисто заявником (його представником), надіслано засобами поштового зв`язку або в електронній формі із застосуванням засобів електронних комунікацій.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» повідомлення про плановану діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, оголошення про початок громадського обговорення звіту з оцінки впливу на довкілля, інформація про висновок з оцінки впливу на довкілля та рішення про провадження планованої діяльності (із зазначенням органу, номера та дати їх прийняття) оприлюднюються шляхом розміщення на офіційному веб-сайті в мережі Інтернет уповноваженого територіального органу, а у випадках, визначених частинами третьою і четвертою статті 5 цього Закону, - на офіційному веб-сайті уповноваженого центрального органу із зазначенням дати офіційного оприлюднення документа.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про оцінку виливу на довкілля» звіт з оцінки впливу на довкілля, звіт про громадське обговорення та висновок з оцінки впливу на довкілля подаються суб`єктом господарювання для отримання рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування про провадження планованої діяльності, яке є підставою для початку провадження цієї діяльності, встановлює (затверджує) параметри та умови провадження планованої діяльності і приймається у формі документа дозвільного характеру або іншого акта органу державної влади чи органу місцевого самоврядування у порядку, встановленому законодавством для відповідних рішень.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», уповноважений територіальний орган, а у випадках, визначених частинами третьою і четвертою статті 5 цього Закону, - уповноважений центральний орган видає висновок з оцінки впливу на довкілля, яким виходячи з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності, зокрема величини та масштабів такого впливу (площа території та чисельність населення, які можуть зазнати впливу), характеру (у тому числі - транскордонного), інтенсивності і складності, ймовірності, очікуваного початку, тривалості, частоти і невідворотності впливу (включаючи прямий і будь-який опосередкований, побічний, кумулятивний, транскордонний, короткостроковий, середньостроковий та довгостроковий, постійний і тимчасовий, позитивний і негативний впливи), передбачених заходів, спрямованих на запобігання, відвернення, уникнення, зменшення, усунення впливу на довкілля, визначає допустимість чи обґрунтовує недопустимість провадження планованої діяльності та визначає екологічні умови її провадження (частина 1).

Висновок з оцінки впливу на довкілля є обов`язковим для виконання. Екологічні умови провадження планованої діяльності, зазначені у частині п`ятій цієї статті, є обов`язковими. Висновок з оцінки впливу на довкілля враховується при прийнятті рішення про провадження планованої діяльності та може бути підставою для відмови у видачі рішення про провадження планованої діяльності (частина 2).

Слід зазначити, що ПП «Мобілтранс» зареєстроване 05.09.2016.

В свою чергу, Закон України «Про оцінку впливу на довкілля» від 23.05.2017 вступив в силу з 18.12.2017, яким взамін проведення «державної екологічної експертизи» запроваджено здійснення «оцінки впливу на довкілля».

До 18.12.2017 був чинний Закон України «Про екологічну експертизу».

Діючим до 18.12.2017 Законом України «Про екологічну експертизу», було серед іншого передбачено подання еколого-економічної оцінки впливу запланованої чи здійснюваної діяльності на стан навколишнього природного середовища, використання і відтворення природних ресурсів, оформленої у вигляді окремого тому (книги, розділу) щодо об`єкту державної екологічної експертизи, яка підлягає дослідженню та, зокрема з урахуванням якої, готувався відповідний висновок.

Слід врахувати, що ПП «Мобілтранс» зареєстроване у 2016 році, однак відповідачем не надано висновку державної екологічної експертизи, передбачений Законом України «Про екологічну експертизу», який, зокрема, є обов`язковим та мав бути затверджений відповідними центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Так, відповідач зазначає, що станом на 12.09.2022 не надано висновку Держпродспоживслужби України щодо встановлення розміру санітарно-захисної зони для проммайданчика АЗС/АГЗП, що розташований за адресою м. Житомир, проспект Незалежності 11-А у розмірі 50м.

Відповідач вважає, що зазначений у приписі термін для усунення виявлених порушень, а саме до 30.03.2021 року, враховуючи вищевказаний порядок отримання оцінки впливу на довкілля, є явно недостатнім для його виконання.

Посилання відповідача, що ним вживаються заходи по виконанню вимог припису, суд вважає безпідставними.

Суд звертає увагу, що ч. 4 ст.3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» забороняється провадження господарської діяльності, експлуатація об`єктів, інші втручання в природне середовище і ландшафти, у тому числі видобування корисних копалин, використання техногенних родовищ корисних копалин, якщо не забезпечено в повному обсязі додержання екологічних умов, передбачених у висновку з оцінки впливу на довкілля, рішенні про провадження планованої діяльності та проектах будівництва, розширення, перепрофілювання, ліквідації (демонтажу) об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти, у тому числі видобування корисних копалин, використання техногенних родовищ корисних копалин, а також змін у цій діяльності або подовження строків її провадження.

Також, відповідно до ст. 16 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», діяльність суб`єктів господарювання незалежно від форми власності, що провадиться з порушенням законодавства про оцінку впливу на довкілля, може бути:

1) тимчасово заборонена (зупинена) до виконання встановлених у висновку з оцінки впливу на довкілля екологічних умов зупиняється експлуатація підприємства чи окремих його цехів (дільниць) і одиниць обладнання;

2) припинена повністю припиняється експлуатація підприємства чи окремих його цехів (дільниць) і одиниць обладнання.

Аналізуючи наведені норми та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що вжиття заходів по виконанню вимог припису щодо отримання висновку з оцінки впливу на довкілля, не свідчить про усунення вимог припису в цій частині.

Щодо часткового зупинення діяльності відповідача, пов`язаної з отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» від 16.10.1992 № 2707-XII забруднення атмосферного повітря - змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища; забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища; викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; джерело викиду - об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

Статтею 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначено обов`язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря.

Так, підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок.

Положеннями статті 11 указаного Закону передбачено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Єдиний механізм проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами відображено у Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою КМУ від 13.03.2002 № 302 .

Відповідно пункту 2 указаного Порядку, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Дозвіл видається суб`єкту господарювання за формою, встановленою Мінприроди.

За приписами п.4 вказаного Порядку, для отримання дозволу суб`єкт господарювання: оформляє заяву; готує документи, в яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин; проводить інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, видів та обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, пилогазоочисного обладнання; проводить оцінку впливу викидів забруднюючих речовин на стан атмосферного повітря на межі санітарно-захисної зони; розробляє плани заходів щодо: досягнення встановлених нормативів граничнодопустимих викидів для найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин; охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; ліквідації причин і наслідків забруднення атмосферного повітря; остаточного припинення діяльності, пов`язаної з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, та приведення місця діяльності у задовільний стан; запобігання перевищенню встановлених нормативів граничнодопустимих викидів у процесі виробництва; здійснення контролю за дотриманням встановлених нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин та умов дозволу на викиди; обґрунтовує розміри нормативних санітарно-захисних зон, проводить оцінку витрат, пов`язаних з реалізацією заходів щодо їх створення; проводить оцінку та аналіз витрат, пов`язаних з реалізацією запланованих заходів щодо запобігання забрудненню атмосферного повітря; готує інформацію про отримання дозволу для ознайомлення з нею громадськості відповідно до законодавства.

Відповідно достатті 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Позивачем в ході перевірки (Акт перевірки від 28.10.2021) виявлено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів (колонки/паливо роздавальні для заправки автомобілів дизпаливом та бензином; дихальні клапани резервуарів зберігання ДП та бензину) на майданчику за адресою місто Житомир, проспект Незалежності, 11-а. ПП «МОБІЛТРАНС» під час роздрібної торгівлі здійснюються за відсутності відповідного дозволу.

Відповідач вказує, що в Акті № 677 від 28.10.2021 року не зазначено, які стаціонарні джерела використовуються без дозволу на викиди, не зазначено, що ці джерела експлуатуються саме з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин.

Суд звертає увагу, що в Акті перевірки та в приписі вказані стаціонарні джерела викидів, зокрема колонки/паливо роздавальні для заправки автомобілів дизпаливом та бензином; дихальні клапани резервуарів зберігання ДП та бензину.

При цьому, діяльність відповідача пов`язана з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, основний вид діяльності 47.30 Роздрібна торгівля пальним.

Враховуючи викладене, ПП «Мобілтранс» всупереч вимогам ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» використовуються стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без отримання дозволу на викиди цими стаціонарними джерелами забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Суд зазначає, що порушення умов викидів в атмосферне повітря, в тому числі й неотримання дозволу на такі викиди, є безумовною підставою для обмеження, тимчасової заборони (зупинення) або припинення господарської діяльності в порядку та з підстав, установлених законодавством, незважаючи на вжиття органом нагляду (контролю) іншого способу впливу на суб`єкта господарювання з метою усунення порушень.

Стосовно вимоги припису щодо визначення складу і властивостей відходів, що утворюються під час здійснення господарської діяльності ПП «Мобілтранс» та ведення первинного поточного обліку кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, зберігаються, утилізуються та видаляються, а також проведення розрахунку показника загального утворення відходів на підставі якого визначити необхідність подання декларації про відходи, суд зазначає наступне.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про відходи» від 05.03.98 № 187/98-ВР (тут і надалі - в редакції на момент виникнення спірних відносин) відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення;

виробник відходів - фізична або юридична особа, діяльність якої призводить до утворення відходів;

джерело утворення побутових відходів - об`єкт, на якому утворюються побутові відходи (житловий будинок, підприємство, установа, організація, земельна ділянка).

За змістом приписів п. «в» ч.1 ст.17 Закону України «Про відходи» суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані: визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров`я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Частиною 2 статті 17 Закону України «Про відходи», суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами, діяльність яких призводить виключно до утворення відходів, для яких Пзув від 50 до 1000, зобов`язані щороку подавати декларацію про відходи за формою та у порядку, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини 1-3 статті 26 Закону України «Про відходи», державному обліку та паспортизації підлягають в обов`язковому порядку всі відходи, що утворюються на території України і на які поширюється дія цього Закону. Державний облік та паспортизація відходів здійснюються у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Система і форми звітності, порядок надання і використання відповідної інформації про відходи, а також порядок перегляду їх номенклатури розробляються на основі державного класифікатора відходів і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері статистики, за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища та інших заінтересованих центральних органів виконавчої влади.

Постановою КМУ від 01.11.99 № 2034 затверджено Порядок ведення державного обліку та паспортизації відходів, згідно з п.1 якого (в редакції на момент виникнення спірних відносин) цей Порядок встановлює єдині правила ведення державного обліку та паспортизації відходів, дія яких поширюється на підприємства, установи, організації всіх форм власності, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, діяльність яких пов`язана з утворенням відходів та здійсненням операцій поводження з ними (далі - підприємства).

Отже, суд зазначає, що для визначення показника загального утворення відходів (далі-Пзув) на підприємстві повинна бути проведена інвентаризація відходів.

При цьому, навіть у разі не перевищення Пзув 1000 та подачі декларації, суб`єкт господарювання не звільняється від обов`язку: розробити інвентаризацію відходів; визначити склад і властивості всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства, ступінь їх небезпечності; розробити нормативи граничних показників утворення всіх видів відходів у технологічних процесах та нормативи питомих показників утворення всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства; розробити технічні паспорти відходів (ТПВ) на всі види відходів, що утворюються при діяльності підприємства; забезпечити ведення первинного поточного обліку кількості відходів, що утворюються на підприємстві; обладнати місця тимчасового зберігання відходів, що утворюються на підприємстві, у відповідності до вимог законодавства; укласти договори щодо утилізації всіх видів відходів що утворюються на підприємстві; забезпечити передачу відходів, що утворюються в результаті господарської діяльності підприємства, для подальшої утилізації чи видалення спеціалізованим організаціям.

Отже, законодавством визначені єдині правила, вимоги ведення державного обліку та паспортизації відходів, у тому числі визначення складу і властивостей відходів.

Так, на час проведення перевірки відповідача та розгляду справи судом, доказів виконання припису в частині визначення складу і властивостей відходів, що утворюються під час здійснення господарської діяльності ПП «Мобілтранс» та ведення первинного поточного обліку кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, зберігаються, утилізуються та видаляються, а також проведення розрахунку показника загального утворення відходів на підставі якого визначити необхідність подання декларації про відходи, ПП «Мобілтранс» не надано.

Інвентаризація джерел утворення відходів на підприємстві не проведена. Нормативи утворення, а також склад, властивості та ступінь небезпечності для навколишнього природного середовища відходів, що утворюються в результаті господарської діяльності підприємства, не визначено, показник загального утворення відходів для об`єктів підприємства не встановлено. Технічні паспорти відходів не розроблено.

Таким чином суд вважає, що вимоги припису в цій частині відповідачем не виконано.

Надані відповідачем лист від 31.01.2022 №02/22, яким визначено склад відходів, що утворюються під час здійснення господарської діяльності та розрахунок показника загального утворення відходів, не може свідчити про виконання припису в цій частині, оскільки суперечить вищезазначеним нормам, вимогам чинного законодавства.

Встановлені факти свідчать про можливий негативний вплив діяльності підприємства на стан ґрунтів та вод, створює загрозу навколишньому природному середовищу, життю та здоров`ю людей.

Крім того, відповідачем не було надано суду будь-яких належних доказів щодо оскарження ним припису позивача №131/02.3 або визнання цього припису нечинним або таким, що не підлягає виконанню у встановлений чинним законодавством спосіб, як і не було надано відповідачем суду доказів щодо виконання ним припису, який є обов`язковим для виконання, тоді як позивачем доведено факт невиконання відповідачем припису у встановлений строк шляхом надання відповідного акту, а також факт існування зазначених у приписі порушень.

Приймаючи до уваги вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи та підтверджені належними письмовими доказами, які були досліджені судом та долучені до матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Крім того, застосування заходів реагування у виді зупинення експлуатації приміщень, є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачем під час розгляду справи не надано.

З огляду на зазначене та беручи до уваги факт доведеності позивачем необхідності застосування заходів реагування, визначених в позовній заяві, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування заходів реагування до ПП «Мобілтранс» у вигляді???????????зупинення діяльності за адресою м. Житомир, проспект Незалежності, 11 - а, до повного виконання вимог зазначених у приписі №131/02.3 від 30.03.2021 року.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Доказів понесення позивачем витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз матеріали справи не містять, отже, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Застосувати заходи реагування до Приватного підприємства "Мобілтранс" шляхом надання послуг за адресою м. Житомир, проспект Незалежності, 11- а, до моменту:

- отримання оцінки впливу на довкілля;

- отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря;

- забезпечення відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища визначення складу і властивостей відходів, що утворюються під час здійснення господарської діяльності ПП «Мобілтранс»;

- вжиття організаційно-технічних, заходів щодо ведення поточного обліку всіх видів відходів що утворюються під час здійснення господарської діяльності ПП «Мобілтранс», проведення загального розрахунку показника утворення відходів щодо кожного виду відходів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп.15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко