Справа № 600/3760/22-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/3760/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лелюка О.П., за участю: секретаря судового засідання Продан В.І., представника позивача Маковійчука Р.В., представника відповідача Кукуряк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради про визнання протиправною і скасування відмови та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради про визнання протиправною і скасування відмови та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати відмову Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, що оформлена листом за №А473516050 від 03 серпня 2022 року, у видачі ОСОБА_1 будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, площею 0,0096 га, кадастровий номер :19:001:0232, цільове призначення земельної ділянки: 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради Скиданюку Петру Васильовичу будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, площею 0,0096 га, кадастровий номер :19:001:0232, цільове призначення земельної ділянки: 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначено про те, що оскаржувана відмова у видачі будівельного паспорта на забудову належної позивачу на праві власності земельної ділянки є протиправною, адже позивачем були подані відповідачу усі необхідні документи для отримання будівельного паспорту. Вказано, що така відмова порушує права позивача як власника земельної ділянки на здійснення забудови відповідно до цільового призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На думку позивача, відповідач всупереч вимогам Закону України Про регулювання містобудівної діяльності не врахував, що наміри позивача у спірних правовідносинах відповідали цільовому призначенню земельної ділянки. Вказано, що, відмовляючи у видачі будівельного паспорта, відповідач діяв всупереч принципу правової визначеності.

Ухвалою суду від 04 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, встановлено строки для подання заяв по суті справи, витребувано докази.

Відповідачем подано до суду відзив, у якому вказано про законність оскаржуваного позивачем рішення. Вказано, що відмовою у видачі будівельного паспорту на будівництво індивідуального житлового будинку слугувало невідповідність намірів забудови вимогам затвердженої містобудівної документації на місцевому рівні, а саме: земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до містобудівної документації Коригування генерального плану міста Чернівців, затвердженої рішенням Чернівецької міської ради №1171 від 27.03.2014 р. та плану зонування території, який є складовою частиною генерального плану міста, розміщена в рекреаційній зоні озеленених територій загального користування (Р-3). Пояснювальною запискою плану зонування території міста Чернівці встановлено поділ території на зони за переважними, супутніми і допустимими видами забудови використання земельних ділянок, дозволеними у кожній зоні. В зоні Р-3, серед переважних, супутніх і допустимих видів забудови використання земельних ділянок, будівництво житлового будинку не передбачено.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається та визнається її сторонами те, що позивач є власником земельної ділянки, площею 0,0096 га, кадастровий номер :19:001:0232, цільове призначення земельної ділянки: 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

27 липня 2022 року позивач звернувся до Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради із заявою про видачу будівельного паспорту та додатками до неї на забудову вказаної земельної ділянки.

03 серпня 2022 року Департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради відмовив позивачу у видачі будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, площею 0,0096 га, кадастровий номер :19:001:0232, цільове призначення земельної ділянки: 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відмова обґрунтована пунктом 2.4. Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №103 від 05 липня 2011 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 липня 2011 року за № 902/19640, а саме: невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

При цьому відповідачем указано, що відповідно до містобудівної документації Коригування генерального плану міста Чернівців, затвердженої рішенням Чернівецької міської ради №1171 від 27.03.2014 р., в складі якої розроблено план зонування території міста, земельна ділянка на АДРЕСА_2 належить до території зелених насаджень загального користування (Р-3 - рекреаційні зони озеленених територій загального користування). У вказаній зоні розміщення житлових будинків не передбачено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до адміністративного суду із даним позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI у редакції на час виникнення спірних відносин).

Згідно частини другої статті 8 Закону № 3038-VI планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону № 3038-VI режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у комплексних планах, генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій.

Статтею 27 Закону № 3038-VI передбачено, що забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.

За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об`єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника.

Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок видачі будівельного паспорта визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №103 від 05 липня 2011 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 липня 2011 року за № 902/19640 (далі - Порядок №103 у редакції на час виникнення спірних відносин).

Згідно пункту 1.2 Порядку №103 будівельний паспорт забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт) визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель, споруд, гаражів, елементів інженерного захисту, благоустрою та озеленення на земельній ділянці.

Пунктом 1.4. Порядку №103 визначено, що розроблення будівельного паспорта здійснюється відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні.

Відповідно до приписів пункту 2.1 Порядку №103 будівельний паспорт видається уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження заяви на видачу будівельного паспорта за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку, до якої додаються:

копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію, або заповіту, у разі якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, у разі якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (у разі здійснення реконструкції, капітального ремонту);

згода співвласника (співвласників) об`єкта нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці (у разі здійснення реконструкції, капітального ремонту) (за умови перебування у спільній власності);

схема намірів забудови земельної ділянки (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо), за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку;

проектна документація (за наявності);

згода співвласника (співвласників) земельної ділянки на забудову (у разі розміщення нових об`єктів) (за умови перебування у спільній власності);

інформація про наявність у межах земельної ділянки режимоутворюючих об`єктів культурної спадщини та обмеження у використанні земельної ділянки у разі здійснення нового будівництва об`єкта (за наявності).

Копії документів, що подаються для отримання будівельного паспорта, засвідчуються замовником (його представником).

Відповідно до пункту 2.3 Порядку №103 уповноважений орган з питань містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, будівельним нормам і правилам.

Пунктом 2.4 Порядку №103 передбачено, що пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури замовнику з таких підстав:

неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу;

невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, будівельним нормам і правилам;

подання замовником заяви в довільній формі про відмову від отримання будівельного паспорта.

Отже, з наведеного вбачається, зокрема, що однією з підстав для відмови у наданні будівельного паспорта є невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, будівельним нормам і правилам.

Згідно пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 3038-VI генеральний план населеного пункту - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону № 3038-VI визначено, що містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону № 3038-VI план зонування території (зонінг) - документація, що є складовою комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади або генерального плану населеного пункту і визначає умови та обмеження використання території у межах визначених функціональних зон.

Згідно частини першої статті 17 Закону № 3038-VI генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Частиною першою статті 18 Закону № 3038-VI передбачено, що план зонування території розробляється у складі комплексного плану, генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території у межах визначених функціональних зон. До затвердження генерального плану населеного пункту в межах території територіальної громади, щодо якої затверджено комплексний план (якщо обов`язковість розроблення генерального плану населеного пункту визначена рішенням про затвердження комплексного плану), межі функціональних зон та функціональне призначення територій у такому населеному пункті визначаються комплексним планом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що за наявності затвердженого плану зонування території, що є частиною генерального плану населеного пункту і визначає умови та обмеження використання території у межах визначених функціональних зон, вирішення уповноваженим органом питання видачі будівельного паспорта повинно здійснюватися з врахуванням встановлених ним умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Як вбачається зі встановлених обставин справи, земельна ділянка, що знаходиться за адресою: 58011, м. Чернівці, вул. Путильська, 17-В, стосовно видачі будівельного паспорта забудови якої звернувся позивач до відповідача, розташована на території зелених насаджень загального користування зона Р-3 (рекреаційні зони озеленених територій загального користування).

Так, згідно пояснювальної записки плану зонування території міста Чернівців, Р-3 це рекреаційні зони озеленених територій загального користування. Ці зони призначаються для повсякденного відпочинку населення і включать парки, сквери, сади, бульвари, міські ліси, водойми, лугопарки, гідропарки, меморіальні парки. У цій зоні, серед переважних, супутніх та допустимих видів забудови використання земельних ділянок будівництво житлового будинку не передбачено.

Таким чином, оскільки земельна ділянка на вул. Путильська, 17-В, право власності на яку має позивач, розміщена в рекреаційній зоні озеленених територій загального користування (зона Р-3), а будівництво індивідуальних житлових будинків в зоні Р-3 не передбачено згідно містобудівної документації «Коригування генерального плану міста Чернівців», затвердженої рішенням Чернівецької міської ради №1171 від 27.03.2014 та плану зонування території, який є складовою частиною генерального плану міста, то суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у видачі будівельного паспорта на забудову земельної ділянки на підставі пункту 2.4 Порядку №103 (невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні).

Враховуючи викладене, суд вважає, що відмовляючи позивачу у видачі будівельного паспорта, відповідач діяв відповідно до законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Тому, правові підстави для визнання оскаржуваного рішення протиправним та, відповідно, для зобов`язання відповідача надати позивачу будівельний паспорт на право забудови земельної ділянки відсутні.

При цьому суд зауважує, що містобудівна документація розробляється з врахуванням громадських інтересів та має на меті створення та підтримання повноцінного життєвого середовища з урахуванням балансу інтересів суспільства та приватних інтересів.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, на час відмови позивачу у наданні будівельного паспорта, Схема зонування території міста Чернівці, затверджена рішенням Чернівецької міської ради від 27.03.2014 року №1171, була діючою, в судовому порядку не скасована, а тому є обов`язковою для виконання як позивачем так і відповідачем.

Щодо доводів позивача, наведених у позові та наданих в судовому засіданні, то такі є безпідставними та не свідчать про незаконність оскаржуваного рішення. При цьому в судовому засіданні представником позивача не було указано норм матеріального права, які б давали підстави для висновку про незаконність оскаржуваних дій (рішення). Фактично ж, доводи позивача зводяться до неможливості реалізувати в повній мірі своє право власності на земельну ділянку та до незгоди із Генеральним планом м. Чернівці, про що було сказано представником позивача у судовому засіданні. Між тим, такі твердження суд оцінює критично, оскільки «Коригування генерального плану міста Чернівців», затверджене рішенням Чернівецької міської ради №1171 від 27.03.2014, та Схема зонування території, який є складовою частиною генерального плану міста, не є предметом спору у даній справі й такий, згідно тверджень представника позивача, позивачем не оскаржувався в судовому порядку.

Позивачем не надано суду доказів звернення до відповідних органів місцевого самоврядування з приводу внесення змін до Генерального плану та плану зонування.

Оскільки вказаний вище нормативно-правовий акт є чинним, то він підлягає врахуванню в даних спірних відносинах.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість даного позову.

При вирішенні цього спору судом, окрім наведених вище норм матеріального права, також взято до уваги позицію Сьомого апеляційного адміністративного суду в аналогічних спірних відносинах у справах №824/751/19а постанова від 24.12.2019 року, №600/6966/21а постанова від 08.12.2022 року.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач не довів протиправність оскаржуваного рішення. Водночас доводи відповідача свідчать про законність оскаржуваної відмови.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 22 грудня 2022 року.

Повне найменування учасників справи: позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ), відповідач Департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради (вул. Б.Хмельницького буд. 64-А, м. Чернівці).

Суддя О.П. Лелюк