Справа № 420/24228/21
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Свида Л.І. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій відповідача в частині нарахування позивачу, як інваліду 2-ї групи першої категорії, із захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків катастрофи на ЧАЕС, у період з 22 липня 2011 року до 24.06.2021 року основної пенсії по інвалідності у розмірах нижчих за вісім мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі нижчому за 8 мінімальних пенсій за віком, зобов`язання відповідача нарахувати позивачу, як інваліду 2-ї групи першої категорії, із захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків катастрофи на ЧАЕС, у період з 22 липня 2011 року до 24.06.2021 року основну пенсію по інвалідності у розмірах не нижчих за вісім мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі не нижчому за 8 мінімальних пенсій за віком та виплатити різницю між фактично виплаченою та нарахованою пенсією.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2011 року у справі №1512/2-А-3500/11, зокрема, зобов`язано Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси провести ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 17.11.2010 року і без обмеження строку із розрахунку не менше 8 мінімальних пенсій за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність з урахуванням його подальшого збільшення відповідно до Закону та із врахуванням раніше виплачених сум. 16.10.2018 року позивач звернувся до Державної казначейської служби України із заявою щодо проведення розрахунку компенсації за судовим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2011 року у справі №1512/2-А-3500/11. З відповіді Державної казначейської служби України позивачу стало відомо про те, що 14.12.2017 року Державною казначейською службою України було перераховано на його користь кошти в сумі 42832,50 грн. відповідно до судового рішення. З відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на адвокатський запит представника позивача стало відомо про те, що позивачу здійснено перерахунок пенсії та сума доплати з 17.11.2010 року по 22.07.2011 року становить 42832,50 грн. Позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо виплати йому, як інваліду 2 групи пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, проте отримав відповідь, якою йому відмовлено, посилаючись на те, що перерахунок на розмір пенсії не вплинув, оскільки на суму підвищення зменшився розмір державної адресної допомоги інваліду 2 групи та виплата пенсії здійснюється в розмірі встановленим законодавством, тобто 8272 грн.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що позивач отримує пенсію по інвалідності ІІ групи від захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС (ступінь втрати працездатності 80%) в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та її розмір становив 5688,09 грн., де основний розмір 5242,06 грн. (6552,57 грн.*80%), підвищення дітям війни 66,43 грн., додаткова пенсія інвалідам ІІ гр., з числа ліквідаторів 1 кат. 379,60 грн. Пунктом 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», який набрав чинності з 01.07.2021 року, встановлено, що у разі якщо в осіб із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», стосовно яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також в осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат та компенсацій до пенсій, установлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає в осіб з інвалідністю I групи - 100 відсотків, в осіб з інвалідністю II групи - 80 відсотків, в осіб з інвалідністю III групи - 60 відсотків розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за попередній рік, таким особам з інвалідністю виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії (далі - щомісячна допомога до пенсії) в сумі, якої не вистачає до зазначених розмірів. Середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначена відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 01.02.2008 року №4-4 за 2020 рік становить 10340 грн. таким чином, з 01.07.2021 року пенсії, призначені, за нормами Закону, особам, з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, зокрема, для осіб з інвалідністю ІІ групи, не можуть бути менше 8272,28 грн. На зазначений підставі пенсію автоматично перераховано з 01.07.2021 року та її розмір становить 8272,28 грн., де основний розмір 5242,06 грн., додаткова пенсія інвалідам ІІ гр.. з числа ліквідаторів 1 кат. 379,60 грн., підвищення дітям війни 66,43 грн., державна адресна допомога інваліду ІІ гр. 2584,19 грн. Пенсію в сумі 8272,28 грн. та доплату за липень в розмірі 2584,19 грн. позивачу було виплачено в серпні поточного року. З 01.10.2021 року пенсію перераховано відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року №849 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат для окремих категорій осіб у 2021 році та в подальшому» як особі, що досягла 75-річного віку, та її розмір становить 8272,28 грн., де основний розмір 5242,06 грн., додаткова пенсія інвалідам ІІ гр. з числа ліквідаторів 1 кат. 379,60 грн., підвищення дітям війни 66,43 грн., державна адресна допомога інваліду ІІ гр. 2184,19 грн., компенсаційна виплата 75 річ. - 400 грн. Таким чином перерахунок на розмір пенсії не вплинув, оскільки на суму підвищення зменшився розмір державної адресної допомоги інваліду ІІ гр.., та виплата пенсії здійснюється в розмірі встановленому законодавством, тобто 8272,28 грн. (10340,35 грн.х80%).

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (Категорія 1 та є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 26.06.2019 року (аркуш справи 9).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2011 року у справі №1512/2-А-3500/11 визнано протиправною відмову Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси у проведенні перерахунку пенсії позивачу і додаткової пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов`язано Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси провести ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 17.11.2010 року і без обмеження строку із розрахунку не менше 8 мінімальних пенсій за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність з урахуванням його подальшого збільшення відповідно до Закону та із врахуванням раніше виплачених сум, зобов`язано Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси провести ОСОБА_1 у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, починаючи з 17.11.2010 року і без обмеження строку у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність з урахуванням його подальшого збільшення відповідно до Закону та із врахуванням раніше виплачених сум (аркуші справи 12-13).

Листом від 02.11.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило позивача на його звернення щодо пенсійного забезпечення про те, що він отримує пенсію по інвалідності ІІ групи від захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС (ступінь втрати працездатності 80%), в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та її розмір становив 5688,09 грн., де основний розмір 5242,06 грн. (6552,57 грн. *80%), підвищення дітям війни - 66,43 гри; додаткова пенсія інвалідам II гр., з числа ліквідаторів 1 кат. 379,60 грн. Пунктом 2 розділу II Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», який набрав чинності з 01.07.2021, встановлені що у разі якщо в осіб із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначених статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», стосовно яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідів (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат та компенсацій до пенсій, установлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) пенсія не досягає в осіб з інвалідністю І групи -100 відсотків, в осіб з інвалідністю II групи - 80 відсотків, в осіб з інвалідністю III групи - 60 відсотків розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за попередній рік), то таким особам з інвалідністю виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії в сумі, якої не вистачає до зазначених розмірів. Середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначена відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 01.02.2008 № 4-4, за 2020 рік становить 10340,35 грн. Таким чином, з 01.07.2021 пенсії, призначені, за нормами Закону, особам, з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, зокрема, для осіб з інвалідністю II групи, можуть бути менше 8272,28 грн. На зазначеній підставі пенсію автоматично перераховано з 01.07.2021 та її розмір становить 8272,28 грн., де: основний розмір 5242,06 грн., додаткова пенсія інвалідам II гр. з числа ліквідаторів 1 кат. 379,60 грн.; підвищення дітям війни 66,43 грн.; державна адресна допомога інваліду II гр. 2584,19 грн. Пенсію в сумі 8272,28 грн. та доплату за липень в розмірі 2584,19 грн. позивачу було виплачено в серпні поточного року. З 01.0І.2021 пенсію перераховано відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.І2.2020 №849 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат для окремих категорій осіб у 2021 році та в подальшому», як особі, що досягла 75 - річного віку, та її розмір становить 8272,28 грн., де: основний розмір 5242,06 грн.; додаткова пенсія інвалідам II гр. з числа ліквідаторів 1 кат. 379,60 грн.; підвищення дітям війни 66,43 грн.; державна адресна допомога інваліду II гр. 2184,19 грн., компенсаційна виплата 75 річ. - 400 грн. Таким чином перерахунок на розмір пенсії не вплинув, оскільки на суму підвищення зменшився розмір державної адресної допомоги інваліду II гр., та виплата пенсії здійснюється в розмірі встановленому законодавством, тобто 8272,28 грн. (10340,35 грн. х 80 %) (аркуш справи 15).

Також, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом №1500-0305-8/144493 від 17.11.2021 року повідомило представнику позивача на його запит про те, що згідно постанови Київського районного суду в м. Одеси від 05.07.2011 по справі № 1512/2-А-13500/11 за позовом ОСОБА_1 було здійснено перерахунок державної пенсії у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок, Чорнобильської катастрофи», що підтверджується рішенням № 168489 від 25.12.2014. Сума доплати за період з 17.11.2010 по 22.07,2011 становить 42832,50 грн. Механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за ними визначений Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року № 440. Згідно Порядку виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є державні органи, подаються до органів державної виконавчої служби. На виконання вимог пункту 9 Порядку від управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшло повідомлення від 12.12.2014 №09.3-7733 про прийняття до обліку постанови Київського районного суду в м. Одеси від 05.07.2011 по справі № 1512/2-А-13500/11. На виконання вищевказаного повідомлення до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси направлено довідку від 26.12.2014 №102461/05 про виконання Постанови Київського районного суду м. Одеси від 05.07.2011 по справі № 1512/2-А-3500/11 (аркуш справи 16).

Позивач не погодився з правомірністю нарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області його основної пенсії по інвалідності у розмірах нижчих за вісім мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі нижчому за 8 мінімальних пенсій за віком та звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правові підстави та порядок компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, сім`ям у зв`язку із втратою годувальника та щорічна допомога на оздоровлення таким особам визначено у ст. 48, 49, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, зокрема, інвалідам II групи у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії), в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

При цьому, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року № 3491-VI розділ VІІ Прикінцеві положення Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» доповнено п. 4, яким встановлено, зокрема, що у 2011 році норми і положення ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону № 796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік (положення пункту 4 розділу VІІ визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року N 20-рп/2011).

Отже, Законом №3491-VI Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ, розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На виконання п. 7 Закону № 3491-VI 06 липня 2011 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» № 745, яка набрала чинності з 23 липня 2011 року, п. 1 і 3 якої визначено інші розміри основної та додаткової пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210 був затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В подальшому, п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» від 22 грудня 2011 року № 4282-VI (набрав чинності 01 січня 2012 року), п. 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 06 грудня 2012 року № 5515-VI (набрав чинності 01 січня 2013 року), установлено, що норми і положення ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України у 2012 та 2013 роках виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

Згідно з абзацом 8 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

З правового аналізу вказаних Законів та нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та роз`яснень Конституційного Суду України випливає, що в період з 23 липня 2011 року по 31 грудня 2013 року визначення порядку та розмірів виплат вказаним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VIII, п. 63 якого, зокрема розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено п. 26, яким установлено, що норми і положення, зокрема, ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З огляду на наведені обставини та норми закону, починаючи з 01 листопада 2011 року по 31 грудня 2013 року та з 01 січня 2015 року пенсійний орган здійснюючи нарахування та виплату позивачу основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у вказаний період, у розмірі визначеному постановами Кабінету Міністрів України діяв правомірно.

Перевіряючи доводи позивача щодо звуження його права на пенсію, розмір якої встановлено судовим рішенням, суд виходить з того, що в абзаці 4 п. 3 Рішення Конституційного Суду України від 19.06.2001 № 9-рп/2001, зазначено, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов`язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

У абзаці 6 п. 2.1 Рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 №1-42/2011 щодо відповідності Конституції України (конституційності) певних положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» зазначено, що Конституційний Суд України, вирішуючи це питання, враховує також положення актів міжнародного права. Так, згідно зі ст. 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі «Airey проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Kjartan Asmundsson проти Ісландії» від 12.10.2004.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Оскільки пенсія є періодичним платежем, виплата якої за загальним правилом не обмежена у часі, тому у разі встановлення права на певний її розмір, вона виплачується у цьому розмірі до того часу, поки не відбудуться зміни у законодавстві. При цьому, період після ухвалення судом рішення, щодо якого, на думку позивача, порушуються його пенсійні права, і з якого у зв`язку з набранням чинності Закону № 3491-VI органами Пенсійного фонду України проводиться перерахунок пенсій таких категорій пенсіонерів як позивач, не підпадає під період, щодо якого захищено порушене право позивача і який досліджувався судом при вирішенні спору у 2011 році.

Зазначений висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, що викладене в постанові від 21.02.2018 у справі № 619/2262/17 (К/9901/1564/17).

У рішенні «Великода Валентина Ніканорівна проти України» (параграф 21) Європейський суд з прав людини щодо частин скарг заявниці стосовно невиконання рішення суду від 19 січня 2010 року щодо нарахування та виплати заявниці пенсії у розмірі, встановленому ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» після внесення у 2011 році змін до законодавства, констатував, що подальша дія вищезазначеного судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати заявниці, було внесено зміни. Відповідно, обов`язок Уряду забезпечити виконання рішення закінчився щонайпізніше 01 листопада 2011 року, коли змінене законодавство було застосовано до пенсії заявниці. Протягом зазначеного періоду заявниця отримувала пенсію згідно з рішенням суду від 19 січня 2010 року, і таким чином для скарги немає підстав.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини вже неодноразово зазначав, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (зокрема, у рішеннях у справах «Arras та інші проти Італії», «Сухобоков проти Росії»).

У абзаці 10 п. 2.1 Рішення від 26 грудня 2011 року №1-42/2011 Конституційний Суд України відзначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Таким чином, доводи позивача про те, що відповідач протиправно припинив йому виплату основної пенсії у розмірі встановленому судовим рішенням, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, правових висновках Конституційного Суду України, Європейського суду з прав людини та є безпідставними.

При цьому, суд звертає увагу, що з 1 січня 2014 року Законом України від 16 січня 2014 року № 719-VII «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було передбачено жодних змін чи обмежень для застосування розмірів основної та додаткової пенсій, встановлених статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ. Чинним залишався й Порядок.

Тобто, враховуючи принцип пріоритетності Закону № 796-ХІІ над підзаконним нормативно-правовим актом - Порядком, з 1 січня 2014 року нарахування та виплата основної та щомісячної додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров`ю, повинно було здійснюватися у розмірі та на підставі статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ.

Водночас, Законом України від 31 липня 2014 року № 1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набрав чинності 3 серпня 2014 року, розділ Прикінцеві положення Закону № 719-VII доповнено пунктом 67, яким, зокрема, встановлено, що норми і положення статей 20-23, 30, 31, 37, 39, 48, 50-52,54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2014 рік.

Таким чином, з 3 серпня 2014 року Законом № 719-VII Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Оскільки на цей час був також чинний Порядок, яким визначено механізм обчислення пенсій, щодо яких виник спір, то за загальним правилом дії норм права у часі, оскільки Закон № 719-VII в редакції Закону № 1622-VII був прийнятий пізніше Закону № 796-ХІІ, то саме положення Закону № 719-VII та Порядку підлягають пріоритетному застосуванню до спірних відносин з 3 серпня 2014 року.

Отже, лише в період з 1 січня 2014 року по 2 серпня 2014 року пенсійний орган повинен був нараховувати та виплачувати пенсію позивачу в розмірі, визначеному статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, а не Порядком.

Така правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Верховного Суду України від 26 квітня 2016 року (справа № 285/4300/14-а).

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(II)/2021 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), ч.3 ст.54 Закону №796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також цим рішенням Конституційного Суду України врегульовано строк та спосіб його виконання та передбачено, що ч.3 ст.54 Закону №796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнана неконституційною, втрачає чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 07.07.2021 року.

Верховній Раді України протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення привести нормативне регулювання, встановлене ст.54 Закону №796-XII у редакції Закону України „Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

У разі неприведення нормативного регулювання, встановленого ст.54 Закону №796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення застосуванню підлягатиме ч.4 ст.54 Закону №796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06.06.1996 № 230/96-ВР: «В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком».

Позивач вважає, що право на перерахунок пенсії із розрахунку 8 мінімальних пенсій у нього виникло на підставі рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021), з огляду на що перерахунок необхідно провести 01.01.2015.

Суд зазначає, що згідно ч.1 ст.91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 №2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.97 Закону №2136-VIII, суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

У відповідності із зазначеними нормами Закону №2136-VIII, Конституційний Суд України встановив строк втрати чинності законом, що визнаний неконституційним, а саме через три місяці з дня ухвалення рішення, тобто із 07.07.2021.

До цього моменту діяла стаття 54 Закону №796-XII у редакції, яка не передбачала перерахунку призначеної позивачу пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Із урахуванням встановленого Конституційним Судом України порядку і строків виконання рішення від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021, умовою виникнення у позивача права на перерахунок пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком було неприведення Верховною Радою України протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення (до 07.07.2021) нормативного регулювання спірного питання у відповідність із Конституцією України.

При цьому, Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021, на яке посилається позивач не набуває ретроспективної дії у часі (висновок узгоджується із постановою Верховного Суду від 15.04.2021 у справі №373/1978/18).

29.06.2021 Верховною Радою України на виконання рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(II)/2021 прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» № 1584-IX, який набрав чинності 01.07.2021.

За вказаних обставин, відсутні підстави для застосування норми частини 4 статті 54 Закону № 796-XII яка б передбачала виплату позивачу пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком починаючи з 01.01.2015.

Щодо вимог, які стосуються додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, суд зазначає, що відповідно до ст.50 Закону №796-XII особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

З 01.01.2012 набрала законної чинності постанова КМУ від 23.11.2011 №1210, якою був затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зазначеним Порядком передбачено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до Закону №796-XII, виплачується, зокрема, особам з інвалідністю 2 групи у розмірі 379,60 грн.

Зазначені положення неконституційними не визнавались, а отже є чинними та мають застосовуватися органами Пенсійного фонду при обчисленні пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Отже, судом встановлено, що пенсія позивачу по інвалідності виплачується у встановленому Законом № 796-XII розмірі, відтак за вказаних обставин підстави для перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2015 в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відсутні.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту прав ОСОБА_1 буде визнання протиправними дій відповідача в частині нарахування позивачу, як інваліду 2-ї групи першої категорії, із захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків катастрофи на ЧАЕС, у період з 01 січня по 02 серпня 2014 року основної пенсії по інвалідності у розмірах нижчих за вісім мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі нижчому за 8 мінімальних пенсій за віком та зобов`язання відповідача нарахувати позивачу, як інваліду 2-ї групи першої категорії, із захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків катастрофи на ЧАЕС, у період з 01 січня по 02 серпня 2014 року основну пенсію по інвалідності у розмірах не нижчих за вісім мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі не нижчому за 8 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.

Суд не приймає до уваги посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у відзиві на позовну заяву на пропуск позивачем строку звернення до суду та залишення позовної заяви без розгляду, оскільки ухвалою суду від 23.12.2021 року позивачу поновлено строк звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в частині визнання протиправними дій відповідача в частині нарахування позивачу, як інваліду 2-ї групи першої категорії, із захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків катастрофи на ЧАЕС, у період з 01 січня по 02 серпня 2014 року основної пенсії по інвалідності у розмірах нижчих за вісім мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі нижчому за 8 мінімальних пенсій за віком та зобов`язання відповідача нарахувати позивачу, як інваліду 2-ї групи першої категорії, із захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків катастрофи на ЧАЕС, у період з 01 січня по 02 серпня 2014 року основну пенсію по інвалідності у розмірах не нижчих за вісім мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі не нижчому за 8 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум, а в іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) про визнання протиправними дій відповідача в частині нарахування позивачу, як інваліду 2-ї групи першої категорії, із захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків катастрофи на ЧАЕС, у період з 22 липня 2011 року до 24.06.2021 року основної пенсії по інвалідності у розмірах нижчих за вісім мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі нижчому за 8 мінімальних пенсій за віком, зобов`язання відповідача нарахувати позивачу, як інваліду 2-ї групи першої категорії, із захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків катастрофи на ЧАЕС, у період з 22 липня 2011 року до 24.06.2021 року основну пенсію по інвалідності у розмірах не нижчих за вісім мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі не нижчому за 8 мінімальних пенсій за віком та виплатити різницю між фактично виплаченою та нарахованою пенсією - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині нарахування ОСОБА_1 , як інваліду 2-ї групи першої категорії, із захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків катастрофи на ЧАЕС, у період з 01 січня по 02 серпня 2014 року основної пенсії по інвалідності у розмірах нижчих за вісім мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі нижчому за 8 мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати ОСОБА_1 , як інваліду 2-ї групи першої категорії, із захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків катастрофи на ЧАЕС, у період з 01 січня по 02 серпня 2014 року основну пенсію по інвалідності у розмірах не нижчих за вісім мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі не нижчому за 8 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида