Справа № 440/13385/21
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 р. Справа № 440/13385/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Петрова Л.М.) від 28.12.2021 року по справі № 440/13385/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із адміністративним, в якому просив:

визнати протиправною відмову ГУНП у Полтавській області у зарахуванні позивачу пільгової вислуги років за час служби в поліції за період з 06.10.2005 по 06.11.2015 в кількості 15 років 3 місяці 20 днів до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, що в загальній кількості складає 28 років 06 місяців 09 днів;

зобов`язати ГУНП у Полтавській області здійснити перерахунок та зарахувати позивачу відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пункту 3 постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за час служби в поліції за період з 06.10.2005 по 06.11.2015 у кількості 15 років 3 місяці 20 днів до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, що в загальній кількості складає 28 років 06 місяців 09 днів, про що видати відповідний наказ;

зобов`язати ГУНП у Полтавській області здійснити перерахунок позивачу відповідно до статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейським надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за час служби в поліції період з 06.10.2005 по 06.11.2015 у кількості 15 років 3 місяці 20 днів до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, що в загальній кількості складає 28 років 06 місяців 09 днів, про що видати відповідний наказ.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що не зарахування його пільгової вислуги років до календарної вислуги років та стажу служби в поліції, а також не встановлення надбавки за вислугу років з урахуванням пільгової вислуги років та ненадання додаткової оплачуваної відпустки з огляду на зазначені в позовній заяви норми законодавства України є противоправними.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року по справі №440/13385/21 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд помилково зазначає, що Постанова КМ України №393 та 17, 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" не застосовуються до даного спору до ст. 78 Закону України "Про національну поліцію". Вказує що, суд помилково надає оцінку вказаним правовідносинам, адже до вказаних правовідносин застосовуються норми ст. 17, 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ", Постанови КМ України №393, які зобов`язуються під час застосування ст. 78 Закону України "Про національну поліцію" включити до загального стажу пільговий стаж позивача. Також зазначив, що не відповідає дійсності, адже позивач звертався до відповідача у зв`язку із неправомірним зазначенням в наказі від 21.07.2020 №301 о/с помилкового обчислення вислуги років із вимогою від 07.08.2021 здійснити перерахунок та зарахувати майору поліції ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні у 28 років 06 місяців 09 днів. Апелянт також посилається на те, що позивач не звертався до відповідача про виготовлення документів для призначення пенсії і це не є предметом позову, дане спростовується зверненням позивача від 07.08.2021 та відмовою відповідача від 03.09.2021 №В-58/115/12/01/03- 2021.Зазначив, що суд повністю у рішенні проігнорував доводи позивача щодо зарахування до вислуги років пільгового стажу в АТО, обставинам суд не надав оцінки, чим порушив принцип офіційного з`ясування обставин справи.

Відповідач письмовий відзив на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду 21.02.2022 року відкрито апеляційне провадження по справі та призначено апеляційний розгляд даної справи у відкритому судовому засіданні.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, який діє на теперішній час.

Харківська міська територіальна громада входить до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 (зі змінами).

У зв`язку з бойовими діями на території Харківської області призначене судове засідання не відбулося.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2022 року запропоновано учасникам справи висловити позицію стосовно можливості розгляду справи у порядку письмового провадження протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Вказану ухвалу надіслано сторонам в їх електронний кабінет, що підтверджуються наявними в матеріалах справи довідками.

Позивач надав клопотання, в якому просив проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.

У визначений судом строк відповідач клопотання про розгляд справи за його участю на надав.

Згідно ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи матеріали справи, подання позивачем клопотання щодо можливості розгляду справи в порядку письмового провадження, а також відсутність клопотання від відповідача про розгляд справи за його участю, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2022 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу ГУНП в Полтавській області від 21.07.2020 №301 о/с відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» майора поліції ОСОБА_1 звільнено відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням). Зазначено, що станом на 21.07.2020 вислуга років складає 22 роки 11 місяців 15 днів, у пільговому обчисленні 28 років 06 місяців 09 днів. Вказано, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні за 22 роки. При звільненні має право на отримання грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 13 календарних днів.

16.08.2021 позивач звернувся до відповідача із зверненням в якому просив здійснити перерахунок та зарахувати позивачу відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови КМУ від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей» та підпункту 4.1.6 пункту 4.1 розділу 4 Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого постановою ВРУ від 16.12.1993 №3720-ХІІ до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, за вислугу років у пільговому обчисленні у розмірі 28 років 06 місяців та 09 днів.

Листом ГУНП в Полтавській області 03.09.2021 №В-58/115/12/01/03-2021 повідомлено позивача про розгляд звернення та зазначено, що станом на день звільнення позивачу було зараховано 22 роки 11 місяців 15 днів вислуги в календарному обчисленні і 28 років 06 місяців 09 днів у пільговому обчисленні. Зазначено, що з урахуванням чинних норм законодавства України, зарахування до календарної вислуги років вислуги в пільговому обчисленні та здійснення відповідного перерахунку неможливо.

Позивач не погоджуючись із відмовою відповідача у зарахуванні його пільгової вислуги років до календарної вислуги років та стажу служби в поліції, а також не встановлення надбавки за вислугу років з урахуванням пільгової вислуги років та ненадання додаткової оплачуваної відпустки, звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку про їх необґрунтованість.

Колегія суддів погоджується із загальними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що предметом спору у цій справі є відмова відповідача в обрахунку пільгового стажу до загального стажу, що дає право на пенсію.

Правові відносини, пов`язані з обчисленням вислуги років поліцейських, врегульовані Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-ХІІ).

Пунктом б) частини 1 статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно з пунктом а) частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Статтею 17 Закону № 2262-ХІІ визначені види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

За приписами частини 1 статті 17 Закону № 2282-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема: служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду (пункт б); служба у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів (пункт й).

Положеннями частини другої статті 17 Закону № 2262-XII визначено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Згідно зі статтею 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей (далі Постанова № 393).

Відповідно до підпункту «а» пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці-час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Підпунктом «в» пункту 3 Постанови №393 було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за півтора місяця: час проходження служби особами начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах боротьби з економічною злочинністю за переліком посад і на умовах, що визначаються Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 20.07.2006 № 722 (втратив чинність на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ № 546 від 12.08.2011) затверджено Перелік посад начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ, за якими зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяць, до якого віднесено посаду оперуповноваженого).

Також згідно з підпунктом «в» пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за півтора місяця - час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку за переліком посад і умовами, що визначаються Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 14.11.2007 № 431 затверджено Перелік посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби, до якого віднесено, зокрема, посаду оперуповноваженого по управліннях (відділах, відділеннях) по боротьбі з організованою злочинністю головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, на транспорті (п. 2).

Статтею 78 Закону України «Про Національну поліцію» 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) врегульовано відносини, пов`язані із визначенням стажу у поліції.

Згідно з частиною 1 вказаної статті Закону стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Відповідно до частини 2 статті 78 Закону № 580-VIII до стажу служби в поліції зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду (п. 3).

Положеннями частини 3 статті 78 Закону № 580-VIII передбачено, що під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Відповідно до витягу з послужного списку ОСОБА_1 , що у період служби з 06.10.2005 по 13.07.2010 ОСОБА_1 проходив службу в підрозділах Державної служби боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи на яких, відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (зі змінами) (далі Постанова № 393) та наказу МВС України від 20 липня 2006 року № 722 «Про затвердження Переліку посад начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ, за якими зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця», затвердженого в Міністерстві юстиції України 31 липня 2006 року за № 896/12770, обчислювався на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця.

Також, у період служби з 13.07.2010 до 01.11.2011 ОСОБА_1 обіймав посади у складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку за переліком посад і умовами, що визначаються Міністерством внутрішніх справ, відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (зі змінами) (далі Постанова № 393) та наказу МВС України від 20 липня 2006 року № 722 «Про затвердження Переліку посад начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ, за якими зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця», затвердженого в Міністерстві юстиції України 31 липня 2006 року за № 896/12770, обчислювався на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця.

Крім того, у період служби з 01.11.2011 до 06.11.2015 ОСОБА_1 обіймав посади в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи на яких, відповідно до постанови Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року №3720-Х1І «Про затвердження Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України» (зі змінами) та наказу МВС України від 14 листопада 2007 року №431 «Про затвердження Переліку посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби», затвердженого в Міністерстві юстиції України 05 грудня 2007 року за № 1350/14617, обчислювався з розрахунку 1,5 роки за кожен рік служби.

Також, ОСОБА_1 проходив службу в АТО з 13.02.2015 р. по 13.04.2015 р.

Як вказувалося вище, у справі, що розглядається, спірним питанням є зарахування до календарної вислуги років та стажу служби в поліції пільгової вислуги років за час служби позивача в органах внутрішніх справ.

Стосовно вимог позивача про визнання протиправною відмови ГУНП у Полтавській області у зарахуванні позивачу пільгової вислуги років за час служби в поліції за період з 06.10.2005 по 06.11.2015 в кількості 15 років 3 місяці 20 днів до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, що в загальній кількості складає 28 років 06 місяців 09 днів, а також зобов`язання ГУНП у Полтавській області здійснити перерахунок та зарахувати позивачу відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пункту 3 постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за час служби в поліції за період з 06.10.2005 по 06.11.2015 у кількості 15 років 3 місяці 20 днів до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, що в загальній кількості складає 28 років 06 місяців 09 днів, про що видати відповідний наказ, судова колегія зазначає наступне.

Як вказувалося вище, відповідно до наказу ГУНП в Полтавській області від 21.07.2020 №301 о/с відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» майора поліції ОСОБА_1 звільнено відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням). Зазначено, що станом на 21.07.2020 вислуга років складає 22 роки 11 місяців 15 днів, у пільговому обчисленні 28 років 06 місяців 09 днів. Вказано, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні за 22 роки. При звільненні має право на отримання грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 13 календарних днів.

Відповідно до п. 1 розд. І Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.11.2016 р. №1235, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2016 р. за № 1668/29798 (далі - Порядок № 1235), цей Порядок розроблено відповідно до статті 59Закону України «Про Національну поліцію» з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими.

Згідно з розд. ІІ Порядку № 1235, підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, звільнення зі служби в поліції.

Положеннями п. 10 розд. ІІІ цього порядку визначено, що у випадку видання наказу про звільнення працівника зі служби в поліції в наказі органу поліції зазначаються стаж служби в поліції, вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати.

Крім того, зазначається інформація щодо необхідності виплати грошової компенсації за кількість діб невикористаних відпусток за фактично відпрацьований час у році звільнення або відрахування з грошового забезпечення коштів за кількість діб відпусток за час невідпрацьованої частини календарного року.

Дослідивши зміст наказу від 21.07.2020 №301 о/с, колегія суддів зазначає, що в ньому, у відповідності до вимог Порядку № 1235 зазначено про вислугу років для призначення пенсії, а саме: 22 роки 11 місяців 15 днів (у пільговому обчисленні 28 років 06 місяців 09 днів). Також вказано, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні за 22 роки, а також зазначено про те, що при звільненні позивач має право на отримання грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 13 календарних днів.

В свою чергу, звертаючись до суду першої інстанції із вказаними вище вимогами, позивач фактично просив зобов`язати відповідача видати новий наказ про звільнення, в якому відповідач мав зарахувати позивачу пільгову вислугу років за час служби в поліції за період з 06.10.2005 по 06.11.2015 в кількості 15 років 3 місяці 20 днів до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, що в загальній кількості складає 28 років 06 місяців 09 днів, що не відповідає вимогам п.10 розд. ІІІ Порядку № 1235.

Також суд зазначає, що згідно з п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям: надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині 3статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони, серед іншого, звільнені зі служби з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині 2 статті 17 цього Закону.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 17 Закону № 2262-ХІІ, до видів служби та періодів часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії відноситься, зокрема, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Як передбачено ст. 17-1 Закону № 2262-ХІІ, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України 17.07.1992 № 393 прийнято постанову «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі Порядок № 393).

Колегія суддів зазначає, що передбачені ст. 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають у пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

Разом з тим, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах і завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах.

Також колегія суддів зазначає, що Порядок № 393 встановлює процедуру обчислення стажу (вислуги років) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, який проводиться саме з метою призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».

В свою чергу, позивач не звертався до ГУНП в Полтавській області із заявою про виготовлення документів для призначення пенсії.

На підставі наведених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог в цій частині.

Посилання апелянта на висновки судів апеляційної інстанції у подібних правовідносинах та ухвали Верховного суду колегія суддів відхиляє, оскільки згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Стосовно підстав зарахування спірних періодів в пільговому обчислені до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, колегія суддів зазначає наступне.

Обчислення стажу служби в поліції врегульовано статтею 78 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (надалі, також - Закон №580-VIII), згідно зі статтею 78 якого стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР. Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення. Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Відповідно до преамбули Постанови №393, остання прийнята, зокрема, відповідно до Закону України від 09.04.1992 за №2 262-XII «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».

Як передбачено статтею 17 Закону №2262-XII, порядок обчислення вислуги років для призначення пенсій відповідно до цього Закону особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, постанова № 393 встановлює порядок обчислення стажу (вислуги років) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, який проводиться саме з метою призначення пенсій відповідно до Закону № 2262-XII.

Тому, колегія суддів зазначає, що пункт 3 Постанови № 393 не може бути застосовано при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки в порядку статті 78 Закону № 580-VIII, оскільки Постанова № 393 прийнята на виконання Закону №2262-XIIта може бути застосована для визначення вислуги років особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ саме у випадку призначення пенсії за вислугу років. У свою чергу, при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки слід застосовувати приписи частини другої статті 78 Закону №580-VIII, якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції.

При цьому делегування частиною четвертою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» Кабінету Міністрів України встановлення порядку обчислення вислуги років у поліції не надає Уряду права визначати додаткові складові стажу служби в поліції, які не передбачені частиною другою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» (подібний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 520/903/19, від 31.03.2020 у справі №520/2067/19, від 22.07.2020 у справі № 520/5960/19, від 13.08.2020 у справі № 820/6656/16, від 15.12.2021 у справі №520/11545/19).

У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню: 1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом; 2) судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року по справі №440/13385/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров З.Г. Подобайло