Справа № 260/4803/22
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 рокум. Ужгород№ 260/4803/22

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Рейті С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації в Закарпатській області про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації в Закарпатській області, яким просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації в Закарпатській області № 2200009 від 06.04.2022 року про відмову у призначенні державної соціальної допомоги ОСОБА_1 як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок загального захворювання;

2. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 державну соціальну допомогу як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок загального захворювання;

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації в Закарпатській області № 22200009 від 06.04.2022 року про відмову у призначенні державної соціальної допомоги дітям померлого годувальника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

4. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації в Закарпатській області призначити соціальну допомогу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як дітям померлого годувальника ОСОБА_4 .

Ухвалою судді від 14.11.2022 року вказану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю останньої вимогам КАС України (в частині не надання позивачем заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із даним позовом, а також доказів на підтвердження відповідного статусу, що надає особі право на звільнення від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви або документ про сплату судового збору у розмірі 1984,80 грн.) та позивачу надано строк для усунення виявлених недоліків, шляхом надання заяви на усунення недоліків позовної заяви із зазначенням дати та номера справи, до якої долучити заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважності причин пропуску такого, а також копію посвідчення позивача, яке підтверджує відповідний статус інваліда ІІ групи або надати документ про сплату судового збору у розмірі 1984,80 грн.

15.12.2022 року до суду надійшла заява позивача на усунення недоліків позовної заяви. Зі змісту вказаної заяви, позивачем в обгрунтування поважності причин пропуску звернення до суду із даним позовом зазначено, що оскаржені рішення отримала в травні 2022 року, однак, обмежена можливість вільного пересування і постійна залежність від допомоги сторонніх осіб, позбавила можливості вчасно звернутися за допомогою юриста. Окрім того, посилається на введений на території України воєнний стан, в умовах якого позивач не завжди має можливість отримати відповідну допомогу.

В частині необхідності надання доказів на підтвердження відповідного статусу, що надає особі право на звільнення від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви або доказів сплати судового збору у розмірі 1984 грн., позивачем надано квитанцію про сплату 992,40 грн. судового збору за подання до суду позовної заяви.

При цьому, зазначено, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації в Закарпатській області № 22200009 від 06.04.2022 року про відмову у призначенні державної соціальної допомоги дітям померлого годувальника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та, відповідно, зобов`язання призначити соціальну допомогу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як дітям померлого годувальника ОСОБА_4 , не підлягають сплаті судовим збором з огляду на те, що заявлені позивачем в інтересах прав неповнолітніх дітей. Посилається на п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», згідно якого, судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Дослідивши подану заяву на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, суд дійшов висновку, що позивачем вимоги ухвали суду від 14.11.2022 року не виконано, з огляду на наступне.

Як уже було зазначено вище, вказану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з не наданням позивачем заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із даним позовом, а також, не наданням доказів на підтвердження відповідного статусу, що надає особі право на звільнення від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви або доказів сплати судового збору у розмірі 1984 грн.

На виконання вказаної ухвали суду, позивачем надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн., при цьому, вказано що позовні вимоги, які стосуються оскарженого рішення відповідача про відмову у призначенні державної соціальної допомоги її дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підлягають сплаті судовим збором, з підстав, визначених п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», так як спрямовані на захист прав неповнолітніх.

В контексті наведеного суд зазначає, що за ст.2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації міністрів Ради Європи державам - членам щодо заході, що полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 року №R(81)7: У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого ст.55 Конституції України.

У ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік об`єктів - заяв до суду, за подання яких судовий збір не справляється, а в статті 5 цього закону - вичерпний перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг та за видачу судами документів, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Згідно з п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Зазначену норму слід враховувати в системному зв`язку зі ст.53 КАС України, яка визначає участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.53 КАС України у випадках, встановлених законом, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах.

Натомість, в силу ч.1 ст.56 КАС України права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Тобто, в контексті КАС України особи, які можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб та законні представники не є тотожними, перша категорія не включає в себе другу.

Таким чином, звертаючись з позовною заявою в інтересах неповнолітніх їх мати ОСОБА_1 має діяти як законний представник в розумінні ч.1 ст.56 КАС України.

Законом України «Про судовий збір» не передбачено пільги щодо сплати судового збору законного представника, який звертається в інтересах малолітнього, крім законних представників дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю (пункт 9 частини першої статті 5).

Таким чином, чинне законодавство України не звільняє позивача від сплати судового збору за подання даної позовної в інтересах її дітей.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, викладеними в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 16.04.2020 року по справі № 640/109/19.

Отже, пільги щодо сплати судового збору, встановлені ст.5 Закону України «Про судовий збір» , на позивача не розповсюджуються.

Відносно приписів п.14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», суд зазначає наступне.

Пунктом 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Однак, вказана норма не передбачає звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до адміністративного суду в інтересах зазначених осіб.

При цьому, п. 14 ч. 2 ст. 3 даного Закону звільняє від сплати судового збору осіб, які в інтересах малолітніх подають саме заяви, а не позовні заяви.

Разом з тим, положення вказаної норми передбачає не справляння судового збору за подання заяви про захист прав дітей, а не звільнення від сплати судового збору за позовну заяву в інтересах дітей.

При цьому, на користь цього твердження свідчить також положення ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відповідно до п. п. "ґ" п. 2 ч. 1 якої враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору за таких умов: позивачем є особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Суд звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а ст. 5 цього ж Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

З цього приводу суд зазначає, що зазначені норми необхідно враховувати в системному зв`язку зі ст. 53 КАС України, яка визначає участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Отже, суд констатує про відсутність правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, відтак, позивачем вимоги ухвали суду від 14.11.2022 року про необхідність сплати судового збору для звернення до суду із даним позовом не виконані.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

При цьому, слід зазначити, що повернення позовної заяви не призводить до ситуації, коли особа позбавляється права на судовий захист, оскільки це не перешкоджає позивачу повторно звернутись до суду після усунення обставин, які послугували підставою для повернення позовної заяви.

За наведених обставин позовну заяву слід повернути позивачу з підстав, визначених п.1 ч.4 ст.169 КАС України, а саме: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Керуючись ст. ст. 53, 55, 56, 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Хуст, вул. Поперечна, 1 ) про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

2. Копію ухвали разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України, та може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду у встановлений ст. 295 КАС України п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя С.І. Рейті