Справа № 200/356/22
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року Справа№200/356/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Крилової М.М., розглянувши розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

10 січня 2022 року до Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшов позов адвоката Малькевич Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23.11.2021 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком у відповідності до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 04.06.2021 року № 3666, зарахувавши до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 18.01.1994 по 28.06.1994 в ШБУ № 12 «Красноармійськшахтобуд» та із застосування кратності -з урахуванням до кожного повного року роботи за 1 рік 3 місяці відповідно до Роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 20.01.1992 року № 8 наступних періодів: з 13.05.2004 по 09.11.2005 в ВАТ «Укрвуглебуд», з 31.03.2010 17.04.2010, з 05.05.2010 по 13.05.2010, з 28.02.2011 по 28.02.2011, з 31.03.2011 по 31.03.2011, з 31.07.2011 по 31.07.2011, з 31.10.2011 по 31.10.2011, з 31.05.2013 по 31.05.2013, з 31.12.2013 по 31.12.2013, з 28.02.2014 по 28.02.2014, з 31.12.2014 по 31.12.2014, з 31.04.2015 по 31.04.2015, з 31.05.2015 по 31.05.2015, с 01.03.2018 по 01.03.2018, часу простою та безоплатних відпусток в межах 1 місяця на рік, а саме: за 2006 6 дн., 2007-13 дн., 2008-12 дн, 2009-3дн., 2010-6 дн., 2011 5 дн., 2012 13 дн., 2013 - 7 дн, 2014 30 дн., 2015 6 дн., 2016 30 дн., 2017 10 дн., 2018 9 дн., 2019 16 дн.. 2020 30 дн. та 2021 3 дн. (відповідно до уточнених позовних вимог)

В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.08.2021 року у справ №200/8270/21 відповідач повторно розглянув заяву та рішенням від 23.11.2021 року відмовив в призначенні пенсії відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Вважає рішення відповідача протиправним та таким, що порушує його конституційні права на пенсійне забезпечення.

18 лютого 2022 року на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов, зі змісту якого відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування своєї позиції зазначив, що до пільгового стажу не було враховано простої, ВГК, безоплатні відпустки, відрядження, учбовий пункт без оплати підземної ставки та поверхня. У зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою суду від 11 січня 2022 року відкрито провадження в справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано копії та докази.

Ухвалою суду від 17 лютого 2022 року призначено підготовче засідання о 16 год. 20 хв. 02 березня 2022 року та витребувано копії та докази.

18 лютого 2022 року на адресу суду, засобами електронного зв`язку, надійшов відзив на позовну заяву зі змісту якого відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

02 березня 2022 судове засідання у справі № 200/356/22 не відбулось у зв`язку з введенням воєнного стану, постійними обстрілами та веденням активних бойових дій на території Донецької області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи.

Ухвалою суду від 07 червня 2022 року відкладено підготовче засідання по справі №200/356/22 до відновлення у всіх сторін по справі можливості приймати участь у розгляді справи, в тому числі шляхом проведення відеоконференцій та безпосередньої участі у судових засіданнях за місцем розташування суду, у тому числі шляхом надсилання та отримання процесуальних документів, однак не пізніше скасування правового режиму воєнного стану.

Ухвалою суду від 23 грудня 2022 року закрито підготовче провадження у справі.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

З метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи судове засідання, призначене на 02 березня 2022 року, не відбулося у зв`язку з введенням воєнного стану, веденням активних бойових дій на території Донецької області.

Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Враховуючи викладене в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Згідно з опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

Сторонами подані заяви про розгляд справи в письмовому провадженні, тому суд, керуючись частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вирішив розглянути справу в письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Красноармійським МВ УМВС України в Донецькій області 13 травня 1998 року.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.08.2021 року по справі №200/8270/21 відповідачем повторно розглянута заява позивача.

Рішенням відповідача від 23 листопада 2021 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недостатнім пільговим стажем. Страховий стаж складає 26 років 09 місяців 09 днів, пільговий 20 років 07 місяців 20 днів, з яких на провідних професіях 12 років 10 місяців 14 днів, на підземних роботах по постанові 202 02 роки 05 місяців 16 днів, за списком №1 1 рік 11 місяців 8 днів, навчання за спеціальністю 3 роки 4 місяці 12 днів. До пільговго стажу не зараховані періоди простою, ВГК, безоплатні відпустки, відрядження, учбового пункту, поверхні.

Не погодившись з рішенням відповідача про відмову в призначенні пенсії позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону №1058-ІV).

Пунктом 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Абзацем 1 частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до Постанови № 202 та частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» робота за вказані періоди зараховуються до стажу, необхідного до для отримання пенсії незалежно від віку.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92р..

Пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97р. (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Отже, виходячи з приписів наведених норм страховий стаж особи за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004р.) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, - за даними трудової книжки; після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01.01.2004р.) - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, якими можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації, як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону№ 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Проте, якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 працював:

18.01.1994 прийнятий на роботу підземним електрослюсарем в ШБУ №12 «Красноармійськшахтобуд»;

28.06.1994 звільнений за власним бажанням;

13.05.2004 принятий електрослюсарем 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті на ділянці ШТ в ВАТ «Укрвуглебуд»;

25.09.2004 переведений учнем гірничого очисного забою підземного з повним робочим днем в шахті на ділянці №1, на час виробничої практики;

22.11.2004 переведений гірничим очисного забою 5 розряду підземним, з повним робочим днем в шахті на ділянці №1;

09.11.2005 звільнений за власним бажанням;

10.04.2006 року прийнятий гірником очисного забою підземним з повним робочим днем під землею;

19.01.2010 року звільнений за власним бажанням;

08.02.2010 року прийнятий гірником очисного забою підземним з повним робочим днем під землею;

17.04.2010 року звільнений за власним бажанням;

05.05.2010 року прийнятий гірником очисного забою підземним з повним робочим днем під землею;

01.11.2014 року звільнений за власним бажанням;

27.11.2014 року прийнятий гірником очисного забою підземним з повним робочим днем під землею;

27.02.2018 року звільнений за переведенням;

01.03.2018 року прийнятий гірником очисного забою підземним з повним робочим днем під землею;

18.11.2020 року звільнений за власним бажанням;

19.11.2020 року прийнятий учнем стовбуровим підземним з повним робочим днем під землею;

11.12.2020 року переведений стовбуровим підземним з повним робочим днем під землею;

На момент подання заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (04.06.2021 року) працює.

Суд зазначає, що наведені відомості у трудовій книжці про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього на відповідних посадах в шкідливих умовах під землею в шахті. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають, а відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відповідними записами, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

Щодо періодів відрядження 31.12.2014 року, 30.04.2015 року, 31.05.2015 року суд зазначає, що пільговий стаж підтверджується трудовою книжкою позивача і довідкою №195 від 18.11.2020 року. При цьому, відповідачами не надано доказів того, що за ці періоди позивач не здійснював трудову діяльність і не отримував заробітну плату, зокрема, згідно з тарифною ставкою підземного робочого.

Як було встановлено судом під час розгляду справи, відповідно до спірного рішення та наданого відповідачем розрахунку до пільгового стажу позивача не було зараховано 10 днів перебування на навчанні за період роботи з 05.05.2010 року по 13.05.2010 року та 01.03.2018 року в ТОВ «Краснолиманська».

Разом з цим, суд зазначає, що позивач помилково вказав період роботи з 31.04.2015 ркоу по 31.04.2015 року який необхідно зарахувати до пільгового стажу, та вважає, що в даному випадку було допущено описку.

Так, у довідці від 09.12.2020 року № 991, що видана ТОВ «Краснолиманське» зазначено про те, що позивач в період з 05.05.2010 року по 13.05.2010 року попередньо навчався з ТБ. Разом з тим також зазначено про те, що позивач в період з 05.05.2010 року по 13.05.2010 року виконував роботи на виробництві за професією гірник очисного забою, що передбачено Списком №1 розділ 1 КП 1.1а постанова КМУ від 16.01.2003 року №36.

Крім цього у довідці від 18.05.2021 року №120, що видана ТОВ «Краснолиманське» зазначено, що позивач 01.03.2018 року попередньо навчався з ТБ. Разом з тим також зазначено про те, що позивач в період з 01.03.2018 року по 18.11.2020 року виконував роботи на виробництві за професією гірник очисного забою, що передбачено Списком №1 розділ 1 постанова КМУ від 24.06.2016 року №461.

Крім того, як встановлено судом, після проходження навчання позивач продовжував працювати за набутими професіями, що передбачені Списком № 1, а саме: з 05.05.2010 року по 13.05.2010 року та з 01.03.2018 року по 18.11.2020 року гірник очисного забою. На думку суду, ці професії відносяться до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 та від 24.06.2016 року №461.

Щодо не зарахування до пільгового стажу роботи на поверхні з 31.03.2010 року по 17.04.2010 року, 28.02.2011 року, 31.03.2011 року, 31.07.2011 року, 31.10.2011 року, 31.05.2013 року, 31.12.2013 року, 28.02.2014 року.

Суд зазначає, що суб`єктом владних повноважень в оскаржуваному рішенні не зазначено, які саме періоди роботи позивача не зараховані до пільгового стажу .

Верховний Суд в постанові від 24.04.2019 року в справі №815/1554/17, аналізуючи практику Європейського Суду з прав людини, вказав на те, що принцип правової визначеності має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування існуючих норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій, а також послідовність дій держави щодо можливого втручання в охоронювані Конвенцією та Конституцією України права та свободи цієї особи.

Як вже зазначалося судом, оскаржене рішення в частині роботи на поверхні не містить конкретних періодів роботи позивача, які не зараховані до пільгового стажу.

Вказане не відповідає загальному принципу правової визначеності.

А отже, спірні періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу.

Щодо не зарахування відповідачем позивачу часу простою та безоплатних відпусток за 2006 рік 6 днів, 2007 рік 13 днів, 2008 рік 12 днів, 2009 рік 3 дні, 2010 рік 6 днів, 2011 рік 5 днів, 2012 рік 13 днів, 2013 рік 7 днів, 2014 рік 30 днів, 2015 рік 6 днів, 2016 рік 30 днів, 2017 рік 10 днів, 2018 рік 9 днів, 2019 рік 16 днів, 2020 рік 30 днів та 2021 рік 3 дні, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 84 КЗпП України, у випадках, передбачених статтею 25 Закону України "Про відпустки", працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати.

За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Як слідує зі ст. 4 Закону України "Про відпустки", відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток.

Відповідно до статей 25 та 26 Закону України "Про відпустки" відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.

Поряд з цим, в листі Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 р. № 713/039/161-16 надано роз`яснення в якому зазначено, що відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

У постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а Верховний Суд, між іншим, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

З матеріалів адміністративної справи суд встановив, що відповідачем періоди простоїв та безоплатних відпусток не зараховано без зазначення будь-яких причин, водночас суд констатує, що відповідач не скористався повноваженнями, наданими йому положеннями ч. 3 ст. 44 Закону №1058-IV щодо витребування відповідних документів від підприємств-роботодавців позивача.

Водночас, п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, встановлює, що при прийманні документів працівник сервісного центру: […] уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; […] повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; […] надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28розділу II цього Порядку; […] повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Надаючи оцінку доказам наявним в матеріалах справи, суд встановив, що сукупна кількість днів безоплатної відпустки та простою не перевищує одного місяця в календарному році, проте відповідач їх до пільгового стажу позивача не зарахував без зазначення причин та будь-яких дій направлених на з`ясування чи були вони пов`язані з виробничою необхідністю не вчинив.

Роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20 січня 1992 року "Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що працівникам, зайнятим на підземних роботах, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виймальних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку №1 виробництв, професій, посад і показників, які дають право на пільгове забезпечення, - за 9 місяців.

Так, умовою для застосування цієї норми щодо додаткового зарахування певної роботи, у відповідності до її змісту, є наявність 10-ти річного стажу роботи за частиною 1 статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Проте, дане роз`яснення не містить застереження щодо того, що воно застосовується виключно за наявності відповідної кількості стажу за провідною професією і не застосовується за наявності цього стажу за професіями, визначеними Списком №1.

Таким чином, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20 січня 1992 року "Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" може бути застосовано при призначенні пенсії позивачу за частиною 1 статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в частині додаткового зарахування періоду роботи за провідними професіями за кожний повний рік роботи за провідною професією додатково зарахувавши три місяці.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, пільговий стаж позивача становить більше 10 років в умовах підземних робіт, а тому в даному випадку може бути застосовані положення роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20 січня 1992 року щодо додаткового зарахування за кожний повний рік роботи за провідною професією за 01 рік 03 місяці.

Тобто, саме по 3 місяці на кожен повний рік роботи гірничим очисного вибою має додаватися до пільгового стажу.

Таким чином, ОСОБА_1 працював на посаді гірничого очисного вибою 17 років, що підтверджується записами в трудовій книжці. Додаткові місяці за цю роботу становлять 51 міс. що являє собою 4 роки 3 місяці додаткового пільгового стажу, а тому пільговий стаж позивача з урахуванням коефіцієнту становить 25 р. 0 міс. 20 дн. (20 р. 07 міс. 20 днів + 4 р. 3 міс.).

З урахуванням зазначеного суд вважає, що Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20 січня 1992 року Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 ЗУ Про пенсійне забезпечення може бути застосовано при призначенні пенсії позивачу за частиною 1 статті 14 Закону України Про пенсійне забезпечення в частині додаткового зарахування періоду роботи за провідними професіями за кожний повний рік роботи за провідною професією додатково зарахувавши три місяці.

Окремо слід зазначити, що період роботи позивача з 18.01.1994 року по 28.06.1994 року та з 13.05.2004 року по 09.11.2005 року на посадах підземний електрослюсар та гірник очисного забою підземний відноситься до пільгового стажу відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та та ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», проте протиправно був зарахований відповідачем до пільгового стажу відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що дає право на вихід пенсії після досягнення 50 річного віку.

Відповідно до частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі скасування індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Таким чином, суд частково задовольнив позовні вимоги шляхом:

визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23.11.2021 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ;

зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком у відповідності до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 04.06.2021 року № 3666, зарахувавши до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 18.01.1994 року по 28.06.1994 року, з 13.05.2004 року по 09.11.2005 року в ВАТ «Укрвуглебуд», з 31.03.2010 року 17.04.2010 року, з 05.05.2010 року по 13.05.2010 року, з 28.02.2011 року по 28.02.2011 року, з 31.03.2011 року по 31.03.2011 року, з 31.07.2011 року по 31.07.2011 року, з 31.10.2011 року по 31.10.2011 року, з 31.05.2013 року по 31.05.2013 року, з 31.12.2013 року по 31.12.2013 року, з 28.02.2014 року по 28.02.2014 року, з 31.12.2014 року по 31.12.2014 року, з 30.04.2015 року по 30.04.2015 року, з 31.05.2015 року по 31.05.2015 року, с 01.03.2018 року по 01.03.2018 року, часу простою та безоплатних відпусток в межах 1 місяця на рік, а саме: за 2006 рік 6 дн., 2007 рік -13 дн., 2008 рік -12 дн, 2009 рік -3дн., 2010 рік -6 дн., 2011 рік 5 дн., 2012 рік 13 дн., 2013 рік - 7 дн, 2014 рік 30 дн., 2015 рік 6 дн., 2016 рік 30 дн., 2017 рік 10 дн., 2018 рік 9 дн., 2019 рік 16 дн.. 2020 рік 30 дн. та 2021 рік 3 дн. із застосування кратності з урахуванням до кожного повного року роботи за 1 рік 3 місяці відповідно до Роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 20.01.1992 року № 8.

Нормами частини першої статті 139 КАС встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що спірне рішення визнано протиправним та скасовано, відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу періоди роботи, судовий збір у розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23.11.2021 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл.. Соборна, буд. 3; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) про призначення пенсії за віком у відповідності до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 04.06.2021 року № 3666, зарахувавши до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 18.01.1994 року по 28.06.1994 року, з 13.05.2004 року по 09.11.2005 року в ВАТ «Укрвуглебуд», з 31.03.2010 року 17.04.2010 року, з 05.05.2010 року по 13.05.2010 року, з 28.02.2011 року по 28.02.2011 року, з 31.03.2011 року по 31.03.2011 року, з 31.07.2011 року по 31.07.2011 року, з 31.10.2011 року по 31.10.2011 року, з 31.05.2013 року по 31.05.2013 року, з 31.12.2013 року по 31.12.2013 року, з 28.02.2014 року по 28.02.2014 року, з 31.12.2014 року по 31.12.2014 року, з 30.04.2015 року по 30.04.2015 року, з 31.05.2015 року по 31.05.2015 року, с 01.03.2018 року по 01.03.2018 року, часу простою та безоплатних відпусток в межах 1 місяця на рік, а саме: за 2006 рік 6 дн., 2007 рік -13 дн., 2008 рік -12 дн, 2009 рік -3дн., 2010 рік -6 дн., 2011 рік 5 дн., 2012 рік 13 дн., 2013 рік - 7 дн, 2014 рік 30 дн., 2015 рік 6 дн., 2016 рік 30 дн., 2017 рік 10 дн., 2018 рік 9 дн., 2019 рік 16 дн.. 2020 рік 30 дн. та 2021 рік 3 дн. із застосування кратності з урахуванням до кожного повного року роботи за 1 рік 3 місяці відповідно до Роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсі

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, б.3, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісімі) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя М.М. Крилова