Справа № 440/18526/21
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 р. Справа № 440/18526/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Сич С.С.) від 07.02.2022 року по справі № 440/18526/21

за позовом Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області

до Новосанжарського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) третя особа ОСОБА_1

про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Нехворощанська сільська рада Новосанжарського району Полтавської області, звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Новосанжарського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), у якій просить:

визнати протиправними дії державного виконавця Новосанжарського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Задорожнього Сергія Юрійовича щодо накладення штрафу на Нехворощанську сільську раду Полтавського району Полтавської області;

скасувати постанову державного виконавця Новосанжарського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Задорожнього Сергія Юрійовича від 13.12.2021 про накладення штрафу на Нехворощанську сільську раду в розмірі 10200 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що діючи неправомірно, порушуючи норми частини 1 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець виніс постанову про накладення штрафу на боржника у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, оскільки сільським головою в межах повноважень, визначених статтею 42 Закону України "Про місцеве самоврядування", організовано виконання рішення суду у справі №440/227/21, зокрема, винесено питання на засідання сесії ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_1 орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Нехвороща. Однак, депутати проголосували проти надання такого дозволу. Позивач вказує, що сільський голова не має впливу на рішення, які приймаються або не приймаються депутатами, незважаючи на це державним виконавцем на Нехворощанську сільську раду Новосанжарського району Полтавської області накладено штраф.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач та третя особа письмових відзивів на апеляційну скаргу не подали.

З урахуванням того, що Харківська міська територіальна громада входить до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 (зі змінами), ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.08.2022 року відкрито апеляційне провадження у справі та запропоновано учасникам справи висловити свою позицію щодо можливості, у відповідності до ст.311 КАС України, апеляційного розгляду даної справи в порядку письмового провадження запропонувати учасникам справи висловити позицію стосовно можливості розгляду справи у порядку письмового провадження - протягом 2 днів з моменту повідомлення в порядку ст. 268 КАС України.

Вказану ухвалу разом з апеляційною скаргою надіслано сторонам засобами поштового зв`язку, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Сторони із заявами про розгляд справи за їх участю не звертались.

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 287 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи матеріали справи, відсутність клопотань від сторін про розгляд справи за їх участю, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2022 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі №440/227/21, яке набрало законної сили 22 квітня 2021 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасувати рішення 35 сесії 7 скликання Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 16.10.2020 "Про відмову в наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Нехворощанської сільської ради".

Зобов`язано Нехворощанську сільську раду Новосанжарського району Полтавської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (розташованої в межах населеного пункту села Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області), відповідно до заяви ОСОБА_1 від 06 лютого 2020 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп (дев`ятсот вісім гривень).

29 квітня 2021 року Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №440/227/21 про зобов`язання Нехворощанську сільську раду Новосанжарського району Полтавської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (розташованої в межах населеного пункту села Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області), відповідно до заяви ОСОБА_1 від 06 лютого 2020 року /а.с. 58/.

Стягувач звернувся до Новосанжарського ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження від 22.09.2021 (вх. №2208 від 22.09.2021), у якій просив відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №440/227/21 від 29.04.2021 /а.с. 59-60/.

22.09.2021 державним виконавцем Новосанжарського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Задорожнім Сергієм Юрійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66911846, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №440/227/21, виданого 29.04.2021 Полтавським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Нехворощанську сільську раду Новосанжарського району Полтавської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (розташованої в межах населеного пункту села Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області), відповідно до заяви ОСОБА_1 від 06 лютого 2020 року /а.с. 66/. У пункті 2 цієї постанови зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Примірник постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №66911846 від 22.09.2021 вручено Нехворощанській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області 29 вересня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с. 74/.

18.10.2021 державним виконавцем встановлено, що станом на 18.10.2021 рішення суду не виконано, у зв`язку з чим державний виконавець виніс постанову про накладення штрафу ВП №66911846, якою за невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений виконавцем строк накладено на боржника Нехворощанську сільську раду Новосанжарського району Полтавської області штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. та зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів, а також попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення /а.с. 75/.

Листом виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради від 09.11.2021 №02-09/1702 за підписом сільського голови Новосанжарський ВДВС повідомлено, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 по справі №440/227/21 заяву гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства було повторно розглянуто на сесії сільської ради 13.07.2021. За результатами поіменного голосування рішення "Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Нехворощанської сільської ради" не набрало необхідної кількості ухвальних голосів, тому дане рішення не прийняте /а.с. 82/.

До вказаного листа додано: витяг із протоколу пленарного засідання 11 сесії 8 скликання Нехворощанської сільської ради від 13.07.2021 /зворот а.с. 83/; копію відомості про результати відкритого поіменного голосування 11 сесії 8 скликання Нехворощанської сільської ради від 13.07.2021 по питанню порядку денного "Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Нехворощанської сільської ради" /а.с. 84/.

13.12.2021 державним виконавцем Новосанжарського ВДВС Задорожнім Сергієм Юрійовичем при примусовому виконанні виконавчого листа №440/227/21 від 29.04.2021, виданого Полтавським окружним адміністративним судом, встановлено, що станом на 13.12.2021 рішення суду не виконано, про що складено акт державного виконавця від 13.12.2021 /а.с. 80/.

13.12.2021 державним виконавцем Новосанжарського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Задорожнім Сергієм Юрійовичем винесено постанову про накладення штрафу ВП №66911846, якою за невиконання рішення суду на боржника Нехворощанську сільську раду Новосанжарського району Полтавської області накладено штраф у розмірі 10200 грн. /а.с. 78/.

Не погодившись з винесеною постановою, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки боржником Нехворощанською сільською радою повторно не виконано рішення суду без поважних причин, 13.12.2021 державним виконавцем Новосанжарського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Задорожнім Сергієм Юрійовичем винесено постанову про накладення штрафу ВП №66911846.

В доводах апеляційної скарги позивач по справі послався на те, що судом не встановлено наявності факту відсутності поважних причин невиконання позивачем рішення суду у встановлений строк. Також не встановлено чи дійсно Нехворощанська сільська рада у встановлений державним виконавцем строк могла виконати рішення суду від 22.03.2021 року у справі 440/227/21 та не зазначено, яким чином виконавець повторно перевірив виконання рішення боржником. Не надано правової оцінки тим фактам, що рішення Нехворощанської сільської ради приймаються сесійно. Державним виконавцем при винесенні постанови про накладення штрафу не з`ясована періодичності скликання сесій та порядку їх проведення. Ні державним виконавцем, ні судом при прийнятті рішення жодним чином ці обставини не встановлювались. Окрім того, судом не надано належної правової оцінки тим обставинам, що рішення суду від 22.03.2021 року у справі 440/227/21, було винесено на розгляд сесії, на якій депутати висловили свою думку та прийняли відповідне рішення. При цьому державний виконавець жодного разу не звертався до Нехворощанської сільської ради та її депутатів з вимогою повторного винесення на розгляд сесії питання щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_1 орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Нехвороща.

Апелянт також вказав, що судом при винесенні рішення взагалі не було досліджено акту державного виконавця, на підставі якого було винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу на позивача, хоча на нього посилається як на один з основних підстав для прийняття оскаржуваного рішення.

З приводу наведених вище доводів апелянта суд зазначає наступне.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Згідно з частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIIIвиконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Джерелом відомостей про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом можуть слугувати будь-які докази, що містять відповідну інформацію, вид та обсяг яких залежить від характеру правовідносин, суті та змісту покладеного на боржника зобов`язання та мотивів рішення, яке примусово виконується.

Судовим розглядом встановлено, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі №440/227/21, яке набрало законної сили 22 квітня 2021 року, боржником Нехворощанською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області не виконано, зокрема, не надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (розташованої в межах населеного пункту села Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області), відповідно до заяви ОСОБА_1 від 06 лютого 2020 року.

Поважність причин невиконання вказаного рішення позивач обґрунтовує відсутністю важелів впливу сільського голови щодо зобов`язання депутатів сільської ради прийняти відповідне рішення.

Колегія суддів зазначає, що в межах спірних правовідносин не досліджується правомірність прийнятого судом рішення, спірною у цій справі є постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду та правомірність її винесення, а також відповідність нормам чинного законодавства.

Так, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (див. рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", п. 40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (див. рішення у справі "Immobiliare Saffi" проти Італії", заява N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Проблема невиконання остаточних рішень розглядалась у пілотному рішенні ЄСПЛ проти України у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", а також у ряді інших справ проти України, які також розглядались на основі усталеної практики Суду з цього питання.

У п. 53 цього рішення ЄСПЛ зауважив, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному і вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (див, рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), N 29439/02, від 26 квітня 2005 року, і у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), N 1811/06, від 19 лютого 2009).

Основною функцією судового рішення є відновлення порушених прав позивача (стягувача). Заради цього відновлення Держава визначає пріоритет інтересів постраждалої сторони - стягувача, порушені права якої було визнано та поновлено судом і видано відповідний виконавчий документ.

Виходячи з викладеного, ураховуючи процес поновлення порушених прав позивача (стягувача) шляхом видачі відповідного виконавчого документу, законодавством у сфері примусового виконання рішень встановлений найвищий пріоритет прав стягувача у виконавчому провадженні у порівнянні з колом прав боржника.

Принцип «res judicata» (принцип обов`язковості судового рішення) покладає на боржника обов`язок виконання судового рішення, яке набрало законної сили, не очікуючи відповідних дій державного виконавця.

В силу зазначеного правового принципу саме боржник повинен проявити достатню розумність і обачність для того, щоб уникнути негативних наслідків, пов`язаних із невиконанням судового рішення.

Судовим розглядом встановлено, що оспорюваною постановою про накладення штрафу від 13.12.2021 ВП №66911846 штраф накладено не на сільського голову, а на боржника - юридичну особу Нехворощанську сільську раду Новосанжарського району Полтавської області.

Наділення законодавцем депутатів сільської ради правом ухвального голосу, не звільняє їх від обов`язку виконувати вимоги Закону та не дає права боржнику порушувати статтю 129-1 Конституції України, відповідно до якої судове рішення є обов`язковим до виконання.

Закон України "Про виконавче провадження" не містить виключень та/або вказівок з приводу порядку виконання рішення суду колегіальними органами, що, в свою чергу, дає підстави стверджувати, що законодавцем розроблено єдиний підхід до всіх учасників виконавчого провадження.

Відповідно до положень частин 1, 2, 3 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Нехворощанською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області не наведено обставин та не надано суду доказів, які б підтверджували поважність причин невиконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі № 440/227/21.

Що стосується посилання позивача на те, що суд першої інстанції не надав оцінки акту державного виконавця, колегія суддів зазначає, що за змістом цього акту державним виконавцем встановлено факт невиконання судового рішення (повторно), у зв`язку з чим ним і було винесено постанову про накладення штрафу, яка є предметом спору у цій справі.

В свою чергу, апелянт не конкретизує, яку саме оцінку та з приводу яких обставин, викладених в акті, не було надано судом першої інстанції.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доведення обставин, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови покладено на відповідача.

Оскільки рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі №440/227/21, яке набрало законної сили 22 квітня 2021 року, не виконане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій та застосування до позивача штрафну (повторно) за невиконання рішення суду, а тому спірна постанова про стягнення штрафу є законною та не підлягає скасуванню.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 року по справі №440/18526/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров З.Г. Подобайло