Справа № 580/5231/21
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5231/21 Суддя (судді) першої інстанції: Віталіна ГАЙДАШ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Пилипенко О.Є., Собківа Я.М., за участю секретаря: Висоцького А.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від "09" серпня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням базового місяця - січень 2008 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплати позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням базового місяця - січень 2008 року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16.09.2021, яке набрало законної сили 13.12.2021, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.01.2022, яка залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2022, зобов`язано Управління Служби безпеки України в Черкаській області протягом десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 у справі №580/5231/21.

На адресу суду від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №580/5231/21 шляхом встановлення Управлінню Служби безпеки України в Черкаській області нового строку для подачі до суду звіту про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 у справі №580/5231/21.

15.07.2022 на адресу Черкаського окружного адміністративного суду від Управління Служби безпеки України в Черкаській області надійшов звіт про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 у справі №580/5231/21.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 09.08.2022 прийнято звіт Управління Служби безпеки України в Черкаській області про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 у справі №580/5231/21.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі №580/5231/21 відмовлено.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач здійснив нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, за наслідками якого нараховано позивачу суму індексації у розмірі 4871,57 грн. Розрахунок індексації здійснено із застосуванням базового місяця січня 2008 року без застосування його наростаючого підсумку із січня 2008 року, оскільки вказана обставина призводить до перевищення щомісячної суми індексації місячного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для прийняття звіту Управління Служби безпеки України в Черкаській області про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 у справі №580/5231/21 та відсутність необхідності встановлення нового строку відповідачу для подання до суду звіту або накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу.

Позивач не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та повернути справу для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що 26.01.2022 відповідачем виплачено лише частину індексації за вказаний період в сумі 4 798,50 грн, яка є суттєво меншою сумою за належну до виплати відповідно до законодавства (84 638,95 грн).

Також зазначає, що суд першої інстанції не врахував приписи частини другої статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», якими передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Крім того, на думку скаржника, відповідач всупереч абз.10 ч. 1 ст. 167 КАС України не надіслав позивачу копії звіту про виконання рішення суду від 16.09.2021.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів скаржника і правильності висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам процесуального закону оскаржуване судове рішення не відповідає, а викладені в апеляційній скарзі мотиви скаржника є прийнятні, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Стаття 370 КАС України встановлює, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 зазначив, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в п. 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», п. 68).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.05.2002 у справі «Бурдов проти Росії» визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова «судового розгляду».

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі «Класс та інші проти Німеччини» «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».

Конституційний Суд України, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

У Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Порядок виконання судових рішень в адміністративних справах регламентовано ст. 372 КАС України, відповідно до якої спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому рішенні. При цьому, визначення порядку виконання рішень не є тотожним поняттю встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ст. 382 КАС України не містить жодних застережень стосовно неможливості суду встановлювати судовий контроль після ухвалення рішення у справі.

У свою чергу, з аналізу норм ст. 382 КАС України слідує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду та вирішується на його розсуд.

Отже, процесуальні дії, визначені ст. 382 КАС України, є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Вказана позиція підтверджена висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 31.07.2018 у справі №235/7638/16-а.

Також, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження №К/9901/5159/18) зазначив, що правові норми КАС України, які регламентують порядок судового контролю, мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача.

Колегія суддів зауважує, що правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові 14.05.2020 у справі №800/320/17.

Статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" № 1282-ХІІ від 03 липня 1991 року (далі - Закон № 1282-ХІІ).

Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ (у редакції до 01.01.216) визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

У редакції після 01.01.2016, та яка діє на час виникнення спірних правовідносин, вказана норма передбачає, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до пункту 1 цього Порядку він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

У пункті 4 Порядку № 1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Порядок визначення та застосування державних соціальних гарантій в реалізації державної соціально-економічної політики унормовано у статті 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", відповідно до частини першої якої виключно законами України визначаються, зокрема, величина порогу індексації грошових доходів громадян.

Отже, з аналізу положень Закону № 2011-XII та Закону № 1282-ХІІ вбачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.

Крім того, обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 у справі № 580/5231/21, яке набрало законної сили 13.12.2021, зобов`язано Управління Служби безпеки України в Черкаській області нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця» - січень 2008 року.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 в цій справі, яка набрала законної сили 27.06.2022, заяву позивача від 23.12.2021 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задоволено та зобов`язано відповідача протягом десяти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.09.2021.

Згідно з платіжним дорученням від 25.01.2022 № 52 відповідачем виплачено позивачу індексацію в сумі 4 798,50 грн.

04.07.2022 позивач звернувся до суду з клопотанням, зокрема, про повторне встановлення судового контролю (встановлення нового строку подання звіту) за виконанням рішення суду від 16.09.2021 у справі № 580/5231/21. На думку позивача, виплачена сума індексації є меншою сумою за належну до виплати відповідно до законодавства (84 638,95 грн), оскільки відповідач всупереч судовому рішенню застосував базовий місяць - грудень 2015 року.

15.07.2022 відповідачем подано до суду першої інстанції звіт про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 у справі № 580/5231/21, зазначивши, що позивачу виплачена індексація в сумі 4871,57 грн, з урахуванням базового місяця - січень 2008 року. Однак, враховуючи, що індексація грошового забезпечення позивача із застосуванням перегляду індексу споживчих цін наростаючим підсумком з січня 2008 року призводить до перевищення місячного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто виключає мету компенсаційного характеру вказаної виплати, то розрахунок індексації позивача здійснено із застосуванням базового місяця січня 2008 року без застосування його наростаючого підсумку із січня 2008 року.

Як зазначалось, суд першої інстанції ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 09.08.2022 прийняв звіт Управління Служби безпеки України в Черкаській області про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 у справі №580/5231/21. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі №580/5231/21 відмовив.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, погодився з доводами відповідача, викладеними в заяві виконання рішення, та зазначив, що відповідач здійснив розрахунок індексації здійснено із застосуванням базового місяця січня 2008 року без застосування його наростаючого підсумку із січня 2008 року, оскільки вказана обставина призводить до перевищення щомісячної суми індексації місячного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для прийняття звіту Управління Служби безпеки України в Черкаській області про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 у справі №580/5231/21 та відсутність необхідності встановлення нового строку відповідачу для подання до суду звіту або накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції не врахував приписи частини другої статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», якими передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Оскільки рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 у справі № 580/5231/21 зобов`язано нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, то, починаючи з січня 2008 року, індекс споживчих цін для індексації грошових доходів населення має нараховуватись наростаючим підсумком, відповідно з таким підсумком за відповідний період та з урахуванням приписів Порядку № 1078 виплачується індексація позивача.

Отже, на думку колегії суддів, відповідачем рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 у справі № 580/5231/21 на теперішній час у повному обсязі не виконано, тому неправильними є висновки суду першої інстанції про наявність підстав для прийняття звіту щодо виконання рішення суду від 16.09.2021 у цій справі у зв`язку з його виконанням.

За таких обставин оскаржувана ухвала є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, приписами вказаної норми КАС України право на зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення надано суду, який ухвалив судове рішення, тобто Черкаського окружного адміністративного суду, тому у суду апеляційної інстанції відсутня можливість розглянути клопотання позивача, зокрема, про встановлення нового строку для подання звіту щодо виконання судового рішення та ухвалити відповідне судове рішення.

Доводи скаржника про те, що відповідач всупереч абз.10 ч. 1 ст. 167 КАС України не надіслав позивачу копії звіту про виконання рішення суду від 16.09.2021, колегія суддів відхиляє, оскільки звіт про виконання рішення суду не відноситься до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, до яких додаються докази їх надіслання іншим учасникам справи, як це передбачено абз.10 ч. 1 ст. 167 КАС України, а є окремим документом, який зобов`язано відповідача подати лише суду.

Згідно з приписами ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи все викладене в сукупності, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції, внаслідок порушення норм процесуального права, скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від "09" серпня 2022 р. скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення нового строку для подання звіту щодо виконання судового рішення або накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, штрафу.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Повний текст судового рішення складено 19.12.2022.

Головуючий суддя Судді:Л.Т. Черпіцька О.Є. Пилипенко Я.М. Собків