Справа № 640/8861/22
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8861/22 Головуючий у І інстанції - Шейко Т.І.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про виплачену заробітну плату з 16.10.1986 по 06.11.1986 від 10.06.1997 № 795/ТО, виданої АТЗТ «Київсоюзшляхпроект», викладену у листі від 03.06.2022 № 2600-0308- 8/60367;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок, нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про виплачену заробітну плату з 16.10.1986 по 06.11.1986 від 10.06.1997 № 795/ТО, видану АТЗТ «Київсоюзшляхпроект» відповідно зі статтею 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з додаванням до суми заробітної плати, отриманої за роботу, пов`язану з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи премії в розмірі 400,00 крб, яка передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 згідно п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з часу звернення, з урахуванням раніше отриманих сум.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відмова Відповідача у здійсненні перерахунку пенсії Позивача, виходячи з розміру заробітної плати, який визначено у довідці АТЗТ «Київсоюзшляхпроект» від 10.06.1997 № 795/ТО є протиправною та такою, що грубо порушує його конституційні права на соціальний захист і пенсійне забезпечення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2022 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Доводи апеляційної скарги аналогічні, заявленим у позовній заяві, та містять посилання на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та невідповідність його висновків таким обставинам.

Відзиву Відповідача на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1), інвалід 2 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 11.04.2019 Київською міською державною адміністрацією (а.с. 13).

Згідно довідки АТЗТ «Київсоюзшляхпроект» від 10.07.1997 № 795/ТО Позивачу за роботу в населених пунктах м. Чорнобиль зони відчуження в період з 16 жовтня 1986 року по 06 листопада 1986 року по місцю роботи АТЗТ «Київсоюзшляхпроект» по книзі розрахунків № 4 за 1986 рік виплачена заробітна плата в сумі 1178,85 крб з урахуванням коефіцієнту два відповідно до Постанови Ради Міністрів Української РСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7.

23 травня 2022 року Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії на підставі довідки про заробітну плату АТЗТ «Київсоюзшляхпроект» від 10 червня 1997 року № 795/ТО.

Листом від 03 червня 2022 року № 2600-0308-8/60367 Відповідачем відмовлено у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату АТЗТ «Київсоюзшляхпроект» від 10 червня 1997 року № 795/ТО.

Вважаючи вказану відмову пенсійного органу, яка полягала у непроведені Позивачу перерахунку пенсії на підставі довідки протиправною, Позивач звернувся до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що з 15 березня 1996 року листом Міністерства соціального захисту населення України від 27.02.1996 № 01-3/244-013-2 запроваджено форму довідки про заробіток, наведену в додатку до даного листа, яку необхідно подавати для призначення пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Проте довідка АТЗТ «Київсоюзшляхпроект» від 10 червня 1997 року № 795/ТО не відповідає вказаним вимогам листа Міністерства соціального захисту населення України від 27.02.1996 № 01-3/244-013-2, а саме не містить розрахунки сум зарплатних виплат на зворотній стороні.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, суд першої інстанції не вбачав підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території, визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Відповідно до частини 1 ст. 1 Закону № 796-XII Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначається Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, згідно з яким пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків (пункт 1 Порядку).

Згідно з пунктом 7 Порядку № 1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Відповідно до статті 15 Закону № 796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Таким чином, роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі Позивача за відповідний період.

Аналогічний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 358/1179/17 та від 20 березня 2018 року у справі № 539/2350/17.

Як вже було зазанчено вище, 10 червня 1997 року АТЗТ ««Київсоюзшляхпроект» видано Позивачу довідку за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, яку Позивачем було надано Відповідачу для перерахунку пенсії.

Починаючи з 15 березня 1996 року відповідно до пункту 9 листа Міністерства соціального захисту населення України від 27.02.1996 № 01-3/244-013-2 запроваджено форму довідки про заробіток, наведену в додатку до даного листа, яку необхідно подавати для призначення пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 1 листа Міністерства соціального захисту населення України від 27.02.1996 № 01-3/244-013-2 рекомендовано при розгляді документів для призначення пенсій звертати особливу увагу, зокрема на те, щоб довідка про заробіток за роботу в зоні відчуження повинна бути заповнена по всіх реквізитах, мати штамп і печатку підприємства (організації), дату видачі довідки. На зворотному боці довідки бухгалтеру потрібно описати розрахунки сум зарплатних виплат, які вказано на лицьовій стороні. Ці розрахунки завіряються підписом бухгалтера та печаткою підприємства.

Проте, як вбачається з наявної в матеріалах даної адміністартивної справи довідки АТЗТ «Київсоюзшляхпроект» від 10 червня 1997 року № 795/ТО, вона не відповідає вказаним вище вимогам листа Міністерства соціального захисту населення України від 27.02.1996 № 01-3/244-013-2, а саме не містить розрахунки сум зарплатних виплат на зворотній стороні.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позовних.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що Позивачем отримано довідку від 07 вересня 2010 року № 591/АУ відповідної форми, та рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2022 року у справі № 640/27809/20, яке набрало законної сили 06 червня 2022 року, адміністративний позов - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку та виплати пенсії, ОСОБА_1 , згідно з довідкою про заробіток, що отриманий за роботу в зоні відчуження № 591/АУ від 07 вересня 2010 року, виданої АТЗТ «Київсоюзшляхпроект».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та подальше нарахування і виплату пенсії, ОСОБА_1 , відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на підставі довідки про заробіток, що отриманий за роботу в зоні відчуження № 591/АУ від 07 вересня 2010 року, виданої АТЗТ «Київсоюзшляхпроект», починаючи з 31 серпня 2020 року з урахуванням вже виплачених сум.

Таким чином, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, позаяк не містять аргументованих доводів на спростування правомірності висновків суду першої інстанції у взаємозв`язку з обставинами справи.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко