Справа № 280/2109/22
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року Справа № 280/2109/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Деревянко А.О., представника позивача: адвоката Рошияна І.В., представника відповідача: Жовтоножка Д.Ф., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС в Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663)

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС в Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якій позивач просив суд визнати протиправними та скасувати наказ, рішення, вимоги та податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області, а саме:

- наказ ГУ ДФС у Запорізькій області № 247 від 23.01.2019;

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 17.05.2019 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатом річного декларування», код платежу - 11010500, на загальну суму 1 289 073,15 грн, з яких 1 031 258,52 грн - збільшене податкове зобов`язання, 257 814,63 грн - штрафні санкції;

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 17.05.2019 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір, що оплачується фізичними особами за результатом річного декларування», код платежу - 11011001, на загальну суму 107 422,78 грн, з яких 85 938,22 грн - збільшене податкове зобов`язання, 21 484,55 грн - штрафні санкції;

- рішення № від 17.05.2021 про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 80 082,68 грн;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 17.05.2019 зі сплати єдиного внеску на обов`язкове державне соціальне страхування у сумі 272 794,44 грн;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-58360-0828 від 08.12.2021 зі сплати заборгованості з єдиного внеску на обов`язкове державне соціальне страхування у сумі 341 633,04 грн;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) Ф-58360-0828 від 19.01.2022 зі сплати заборгованості з єдиного внеску на обов`язкове державне соціальне страхування у сумі 341 234,79 грн;

- податкову вимогу форми «Ф» № 0-0828 від 07.12.2021 про сплату податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатом річного декларування на загальну суму 1 738 617,48 грн, з яких 1 116 077,78 грн - збільшене податкове зобов`язання, 279 299,19 грн - штрафні санкції, 343240,51 грн - пеня;

- рішення № 1759 від 08.12.2021 про опис майна у податкову заставу;

- акт про опис майна від 12.01.2022.

В обґрунтування позову зазначає, що, переглядаючи «Електронний кабінет платника податку», ним було виявлено зміну статусу та встановлено наявність податкового боргу. На відповідний запит, направлений з метою з`ясування обставин виникнення заборгованості, відповідач повідомив, що стосовно позивача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку та складено Акт про результати документальної планової невиїзної перевірки. Разом із цим, до відповіді додано копію Акту Головного управління ДФС у Запорізькій області від 27.02.2019 №79/08-01-13-05/ «Про результати документальної планової невиїзної перевірки». Відповідно до розділу III «Висновки» Акту перевірки, документальною плановою виїзною перевіркою встановлено порушення позивачем податкової дисципліни, на підставі вказаних висновків винесено оскаржувані рішення. Позивач не погоджується з результатами перевірки, вважає їх не об`єктивними та незаконними. Зазначає, що зі змісту акту перевірки вбачається, що перевірка проведена на підставі наказу ГУ ДФС у Запорізькій області № 247 від 23.01.2019 та плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік. З огляду на дату плану-графіка та дату видання наказу вбачається, що станом на 23.01.2019 були відсутні законодавчі підстави для видання наказу про проведення планової перевірки. При цьому, з відповіді ГУ ДПС вбачається, що саме на підставі цього наказу було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача, однак зі змісту відповіді, у якій відсутнє посилання на інформацію, щодо ознайомлення позивача із наказом № 247 від 23.01.2019, письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки вбачається, що позивач не повідомлявся про цю перевірку та місце її проведення, запит про надання на перевірку документів не отримував. А тому був позбавлений можливості бути присутнім під час перевірки та надавати пояснення з питань, що виникали під час перевірки, подавати контролюючому органу документи, пояснення та письмові заперечення в порядку, встановленому Податковим кодексом України (далі ПК України). Таким чином, на думку позивача, посадові особи відповідача не мали права на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, адже для цього у них були відсутні правові та формальні підстави. Необізнаність позивача про призначену документальну позапланову невиїзну перевірку, про дату її початку та місце проведення, відсутність з боку відповідача будь-яких запитів щодо надання первинних документів, позбавило позивача можливості надати вичерпний перелік документів на підтвердження даних податкової звітності. Здійснення господарських операцій підтверджується первинними документами, копії яких додані до позовної заяви. Всі ці первинні документи не були предметом розгляду відповідача під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки. Вважає, що не врахування вказаних первинних документів суттєво вплинуло на результати документальної позапланової невиїзної перевірки та прийняті рішення. Також посилається на недоліки в оформленні акту перевірки. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 11.02.2022 відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування акту про опис майна від 12.01.2022.

Ухвалою суду від 11.02.2022 залишено без руху позовну заяву в іншій частині позовних вимог, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 17.05.2019, податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 17.05.2019, податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 17.05.2019 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 17.05.2021, з наданням доказів поважності причин пропуску такого строку; доказів сплати судового збору в сумі 4962,00 грн або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ухвалою суду від 10.05.2022 визнано неповажними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 17.05.2019 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 17.05.2021; у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою в цій частині відмовлено; позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 17.05.2019 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 17.05.2021 повернуто позивачеві.

Ухвалою суду від 10.05.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування:

- наказу ГУ ДФС у Запорізькій області № 247 від 23.01.2019;

- податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 17.05.2019 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатом річного декларування», код платежу - 11010500, на загальну суму 1289073,15 грн., з яких 1031258,52 грн. - збільшене податкове зобов`язання, 257814,63 грн. - штрафні санкції;

- податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 17.05.2019 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір, що оплачується фізичними особами за результатом річного декларування», код платежу - 11011001, на загальну суму 107422,78 грн., з яких 85938,22грн. - збільшене податкове зобов`язання, 21484,55 грн. - штрафні санкції;

- вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-58360-0828 від 08.12.2021 зі сплати заборгованості з єдиного внеску на обов`язкове державне соціальне страхування у сумі 341633,04 грн.;

- вимоги про сплату боргу (недоїмки) Ф-58360-0828 від 19.01.2022 зі сплати заборгованості з єдиного внеску на обов`язкове державне соціальне страхування у сумі 341234,79 грн.;

- податкової вимоги форми «Ф» № 0-0828 від 07.12.2021 про сплату податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатом річного декларування на загальну суму 1738617,48 грн., з яких 1116077,78 грн. - збільшене податкове зобов`язання, 279299,19 грн. - штрафні санкції, 343240,51 грн. - пеня;

- рішення № 1759 від 08.12.2021 про опис майна у податкову заставу.

Крім того, призначено підготовче засідання на 07.06.2022, встановлено строки для подання заяв по суті справи.

25.05.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву, за змістом якого проти задоволення позову заперечує, зазначає, що відповідно до плана-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік було заплановано проведення документальної планової перевірки ФОП ОСОБА_1 . Наказ ГУ ДФС у Запорізькій області від 24.07.2018 №2485 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 » направлено ФОП ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку та отримано ним особисто 31.07.2018. Згідно листа від 09.08.2018 № б/н позивач просив перенести строки проведення перевірки у зв`язку із втратою документів, що підтверджено витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань про закриття кримінального провадження за фактом крадіжки документів ФОП ОСОБА_1 . З посиланням на пункт 44.5 статті 44 ПК України зазначає, що у разі втрати документів господарської діяльності платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. Таким чином, після письмового повідомлення про те, що документів немає, надається 90 днів для відновлення документів, а проведення перевірки переноситься до дати, коли будуть відновлені та подані документи, але не більше ніж 120 днів. Контролюючим органом враховано повідомлення позивача про втрату документів, внаслідок чого відповідно до наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 12.09.2018 №3137, копію якого вручено позивачу 24.09.2018, термін проведення перевірки перенесено до дати відновлення та надання документів до перевірки, але не пізніше 07.11.2018. З метою проведення перевірки та пред`явлення направлення на перевірку працівниками контролюючого органу здійснено вихід за податковою адресою позивача та іншою відомою адресою місцезнаходження належного позивачу нерухомого майна згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та встановлено відсутність платника податків за зазначеною адресою. Таким чином, встановити місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 немає можливості, що зафіксовано актом щодо неможливості проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків (акт від 07.11.2018 № 352/08-01-13-05/ НОМЕР_1 ). Враховуючи вищезазначене, розпочати документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 відповідно до наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 12.09.2018 № 3137 було неможливо. З урахуванням вищезазначеного, на підставі наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 23.01.2019 року №247 прийнято рішення про проведення документальної планової невиїзної перевірки позивача, копію якого разом з повідомленням від 24.01.2019 року № 47/115/14/08-01-13-05-09 направлено позивачу засобами поштового зв`язку за податковою адресою. Рекомендоване повідомлення повернулось за причиною «за закінченням терміну зберігання», отже вважається належно врученим у відповідності до статті 42 ПК України. За результатами проведеної перевірки встановлено порушення позивачем податкової дисципліни та прийнято оскаржувані рішення. В ході перевірки платником не надано документів, які б підтверджували факт придбання товарно-матеріальних цінностей та понесення витрат на їх придбання, відсутні будь-які докази того, що податковий орган відмовився їх прийняти для врахування у зв`язку із проведенням перевірки, не надано також будь-яких доказів подання вказаних документів після завершення перевірки, що передбачено положеннями пункту 44.7 статті 44 ПК України, крім того, відсутні докази вилучення у позивача первинних документів в рамках КПК України. Посилається на правові позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 29.05.2020 у справі №826/27811/15, від 06.08.2019 у справі №160/8441/18, від 17.03.2020 у справі №280/5101/18, від 21.10.2021 у справі №802/1464/17-а, та зазначає, що ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами до їх відсутності, за винятком виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними та іншими компетентними органами. Надання первинних документів згодом, у т.ч. під час розгляду справи в суді, не змінює статусу цих документів, як таких, що були відсутні на час формування даних звітності та їх надання згодом не має правових наслідків для цілей підтвердження правомірності формування спірних сум податкових вимог у відповідний податковий період. Вважає, що контролюючим органом правомірно винесені податкові повідомлення-рішення. Зазначає, що станом на 19.05.2022 заборгованість позивача з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, не погашено та загальна сума боргу по вищезазначеним податкам складає 1 738 617,48 грн, у зв`язку з чим прийнято рішення від 08.12.2021 №1759 про опис майна у податкову заставу. Посилається на те, що оскаржувані вимоги про сплату боргу (недоїмки) винесені на підставі даних інформаційних баз контролюючого органу про наявну заборгованість зі сплати недоїмки, штрафу та пені з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі також єдиний внесок, ЄСВ), що відповідає вимогам чинного законодавства. Просить в задоволенні позову відмовити.

06.06.2022 позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що, на думку позивача, доводи відзиву полягають виключно в хронологічному описі дій та рішень відповідача і не містять у собі законодавчого обґрунтування прийнятих рішень, з приводу яких заявлено позов. З посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 01.08.2018 у справі №817/519/16, зазначає, що необхідними умовами для проведення планової документальної перевірки платника податків є включення останнього до плану-графіка перевірок. ФОП ОСОБА_1 не значиться у плані-графіку документальних перевірок на 2019 рік, а відповідно до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2018 рік передбачено, що документальна планова перевірка ФОП ОСОБА_1 повинна відбутися у 8 місяці 2018 року, будь-яких інших термінів документальної планової перевірки план-графік не містить. Відповідачем також не вносились відповідні зміни до плану-графіку проведення документальних перевірок, про що було видано наказ про перенесення термінів проведення документальної планової виїзної перевірки № 3134 від 12.09.2018 на термін не пізніше 07.11.2018. Вважає, що проведена відповідачем перевірка незаконна, факти, які супроводжували перевірку, викривлені, ним свідомо створені умови, за яких позивач був позбавлений можливості надати відповідні документи на підтвердження результатів фінансово-господарської діяльності, а саме: проведена документальна планова невиїзна перевірка до плану-графіку не включена; позивач повідомлявся про проведення виїзної перевірки, а не про час і місце проведення невиїзної перевірки; позивач нікуди не зникав зі свого місця реєстрації, відповідачем штучно створені документи нібито перевірки за його адресою; оперативне управління перевірило позивача по чужій адресі; інформація відносно позивача почала збиратись ще до того часу, як він отримав перший наказ про перевірку; зі змісту відзиву та доданих документів вбачається, що відповідач не звертався до позивача з питання надання на перевірку документів на підтвердження фінансово-господарської діяльності.

Ухвалою суду від 07.06.2022 відкладено підготовче засідання на 22.06.2022.

Ухвалою суду від 22.06.2022 зупинено провадження у справі до перегляду Третім апеляційним адміністративним судом в апеляційному порядку ухвали Запорізького окружного адміністративного суду про повернення позовної заяви в частині позовних вимог від 10.05.2022 за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_1 та повернення матеріалів адміністративної справи до Запорізького окружного адміністративного суду. Матеріали адміністративної справи №280/2109/22 направлено до Третього апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 01.11.2022 поновлено провадження у справі з 01.11.2022, призначено підготовче засідання на 14.11.2022.

Ухвалою суду від 14.11.2022 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 30.11.2022.

Ухвалою суду від 30.11.2022 відкладено розгляд справи на 07.12.2022.

Ухвалою суду від 07.12.2022 оголошено перерву у судовому засіданні до 12.12.2022.

Під час судового розгляду представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення з підстав, викладених у заявах по суті справи, представник позивача просив позов задовольнити, представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні 12.12.2022 судом проголошено скорочене рішення.

Заслухавши вступне слово та пояснення представників сторін, безпосередньо дослідивши письмові докази, надані сторонами до матеріалів справи, суд встановив такі обставини.

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 30.01.2020, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 18.07.2007 за номером 2 103 000 0000 035208, за адресою: АДРЕСА_2 ; види діяльності (за КВЕД): 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (т.6 а.с.48-51).

ФОП ОСОБА_1 включено до плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік (т.6 а.с.154).

Наказом ГУ ДФС у Запорізькій області (правонаступником якого є відповідач) від 24.07.2018 №2485 призначено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з 10.08.2018 тривалістю 10 робочих днів, за період діяльності з 01.01.2015 по 31.12.2017 з метою своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (т.6 а.с.88).

Копію наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 24.07.2018 №2485 направлено на податкову адресу позивача: АДРЕСА_2 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та вручено платнику 31.07.2018 (т.6 а.с.89).

09.08.2018 ФОП ОСОБА_1 подав до ГУ ДФС у Запорізькій області заяву (вх.№6947/ФОП від 09.08.2018), відповідно до якої у зв`язку з втратою документів просив перенести строки проведення планової перевірки на 90 днів (т.6 а.с.90).

06.09.2018 ФОП ОСОБА_1 на додаток до цього листа надав копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 15.08.2018 до реєстру внесено інформацію про кримінальне провадження №0002833, фабула справи «15.08.2018 до Дніпровського ВП надійшло повідомлення про те, що в період часу з 11-40 години по 13-00 годину 09.08.2018 невстановлена особа, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, через незачинені дверцята легкового автомобілю «Форд Фієста» д.р.н. НОМЕР_2 таємно викрала документи ФОП ОСОБА_1 …». Кримінальне провадження закрито на підставі частини 1 статті 284 КПК України (т.6 а.с.91-92).

Наказом ГУ ДФС у Запорізькій області від 12.09.2018 №3137, з посиланням на лист позивача від 09.08.2018 про втрату документів фінансово-господарської діяльності за період 2015-2017 р.р., керуючись пунктом 44.5 статті 44 ПК України, перенесено термін проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , визначений наказом ГУ ДФС у Запорізькій області від 24.07.2018 №2485, до дати відновлення та надання документів до перевірки протягом 90 календарних днів, але не пізніше 07.11.2018 (т.6 а.с.93-94).

Копію наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 12.09.2018 № 3137 направлено на податкову адресу позивача: АДРЕСА_2 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та вручено платнику 24.09.2018 (т.6 а.с.94).

З метою проведення перевірки та пред`явлення направлення від 07.11.2018 року №576, працівниками ГУ ДФС у Запорізькій області 07.11.2018 здійснено вихід за податковою адресою ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , за результатом якого встановлено відсутність платника податків за зазначеною адресою, про що складено Акт щодо неможливості проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням від 07.11.2018 № 352/08-01-13-05/ НОМЕР_1 , у якому також зафіксовано, що розпочати документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 відповідно до наказу від 12.09.2018 № 3137 неможливо (т.6 а.с.97-98).

Згідно доповідної записки заступника начальника управління начальника відділу планування контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_2 , поданої на ім`я заступника начальника ГУ ДФС у Запорізькій області Матвійчука О.А., повідомлено, що відповідно плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік було заплановано проведення у серпні 2018 року документальної планової перевірки ФОП ОСОБА_1 . Згідно листа ФОП ОСОБА_3 від 09.08.2018 №б/н (вх. ДФС 09.08.2018 №6947/ФОП) документи фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 за період 2015-2017 були втрачені, що зафіксовано датою реєстрації кримінального провадження від 16.09.2018. Відповідно до наказу ГУ ДФС у Запорізькій області «Про перенесення термінів проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 » №3137 від 12.09.2018 термін проведення перевірки перенесено до дати відновлення та надання документів до перевірки, але не пізніше 07.11.2018. З метою проведення перевірки та пред`явлення направлення від 07.11.2018 № 576 працівниками ГУ ДФС у Запорізькій області 07.11.2018 здійснено вихід за податковою адресою ФОП ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , за результатами якого встановлено відсутність платника податків за зазначеною адресою. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ФОП ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 . За результатами виходу за зазначеною адресою встановлено відсутність платника податків. Таким чином, встановити місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 немає можливості. Враховуючи вищезазначене, розпочати документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 відповідно до наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 12.09.2018р. № 3137 неможливо. При виході 07.11.2018 за податковою адресою платника ФОП ОСОБА_1 встановлено факт її відсутності, що засвідчено відповідним Актом про не встановлення місцезнаходження. Зазначена інформація була передана листом від 13.11.2018 №2380/08-01-13-05-11 до оперативного управління ГУ ДФС у Запорізькій області для встановлення місця перебування ФОП ОСОБА_1 Оперативне управління ГУ ДФС у Запорізькій області службовим листом від 23.01.2019 повідомило про відсутність ФОП ОСОБА_1 за місцем реєстрації: АДРЕСА_4 . Вищезазначена інформація вказує на те, що документи пов`язані з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1 не були відновлені протягом встановленого терміну. Враховуючи вищезазначене, просить провести документальну планову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з 7 лютого 2019 року тривалістю 10 робочих днів (т.6 а.с.99-100).

Наказом ГУ ДФС у Запорізькій області від 23.01.2019 року №247 прийнято рішення про проведення документальної планової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з 07.02.2019 тривалістю 10 робочих днів за період діяльності з 01.01.2015 по 31.12.2017 з метою своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (т.6 а.с.101).

Копію наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 23.01.2019 № 247 разом із повідомленням від 24.01.2019 № 47/115/14/08-01-13-05-09 направлено 24.01.2019 на податкову адресу позивача: АДРЕСА_2 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Поштове відправлення не було вручено та повернулось до контролюючого органу з причин «за закінченням терміну зберігання» (т.6 а.с.102-104).

На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст. 75, п.77.1, п.77.4 ст.77, п.79.1 ст.79 ПК України, ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 21.07.2010 року №2464-VI (далі Закон №2464-VI), наказу ГУ ДФС у Запорізькій області №247 від 23.01.2019, плану графіку проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання за 2018 рік, фахівцями контролюючого органу проведено документальну планову невиїзну перевірку платника податків ФОП ОСОБА_1 за період діяльності з 01.01.2015 по 31.12.2017 з метою своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, за результатами якої складено акт №79/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 27.02.2019 (далі Акт перевірки, т.1 а.с.18-32, т.6 а.с.105-119).

Згідно з висновками Акту перевірки встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме:

- п.177.2 ст.177 ПК України, занижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 1 231 343,90 грн, у т.ч. за 2015 р.- 200 085,38 грн., за 2016 р.- 250 466,22 грн., за 2017 р. 780 792,30 грн;

- п.2 ч.1 ст.7, п.5 ст.8, п.8 ст.9 Закону №2464-VI, а саме: заниження сум єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 272 798,44 грн, у т.ч. за 2015 р. 82 916,44 грн, за 2016 р. 89 397,00 грн, за 2017 р. 100 485,00 грн;

- пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, підпункт 1.3 пункту 161 підрозділу 10 ПК України, а саме: заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 105 946,76 грн, у т.ч. за 2015 р. 20 008,54 грн, за 2016 р. 20 872,19 грн, за 2017 р. 65 066,03 грн;

- п.46.1 ст.46, пп.49.18.5 п.49.18 ст.49, п.177.11 ст.177 ПК України, а саме: ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно подано декларацію про майновий стан та доходи за 2016 рік.

Висновки акту перевірки ґрунтуються на тому, що в ході перевірки платником не надано документів, які б підтверджували факт придбання товарно-матеріальних цінностей та понесення витрат на їх придбання. Під час перевірки враховані витрати у вигляді заробітної плати найманим працівникам відповідно до звітів ЄСВ, наданих до Дніпровського відділення Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізької області, інші витрати не визнано, в наслідок чого контролюючий орган дійшов висновку про завищення позивачем валових витрат на суму 7 063 116,52 грн, у т.ч. за 2015 р. 1 333 902,52 грн, за 2016 р. 1 391 479,00 грн, за 2017 р. 4 337 735,00 грн. Вказані порушення призвели до заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу та, як наслідок, заниження податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску.

Акт перевірки направлено на податкову адресу позивача: АДРЕСА_2 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Поштове відправлення повернулось до контролюючого органу без вручення з причин «за закінченням терміну зберігання» (т.6 а.с.120-121).

На підставі висновків Акту перевірки контролюючим органом прийнято:

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 17.05.2019, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового забезпечення за платежем: Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатом річного декларування, на загальну суму 1 289 073,15 грн, з яких 1 031 258,52 грн за податковим зобов`язанням та 257 814,63 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1 а.с.33, т.6 а.с.122-123);

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 17.05.2019, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: Військовий збір, що сплачується фізичними особами з результатом річного декларування, на загальну суму 107 422,78 грн, з яких 85 938,22 грн за податковим зобов`язанням та 21 484,55 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1 а.с.34, т.6 а.с.124-125);

- рішення № від 17.05.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 80 082,68 грн (т.1 а.с.35, т.6 а.с.126-127);

- вимога про сплату боргу (недоїмки) від 17.05.2019 № , відповідно до якої позивачу визначено недоїмку з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 272 798,44 грн (т.1 а.с.36, т.6 а.с.128).

Вказані рішення суб`єкта владних повноважень 17.05.2019 направлені на податкову адресу позивача: м.Запоріжжя, вул.Буревісника, буд.7, рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Поштове відправлення повернулось до контролюючого органу без вручення з відміткою від 18.06.2019 «за закінченням терміну зберігання» (т.6 а.с.129-130).

У зв`язку з наявністю у позивача податкового боргу, керуючись статтями 59, 60 ПК України, контролюючий орган сформував та направив на податкову адресу позивача податкову вимогу №0-0828 від 07.12.2021, відповідно до якої станом на 06.12.2021 сума податкового боргу ФОП ОСОБА_1 становить 1 738 617,48 грн, у тому числі:

- податок на доходи фізичних осіб: податкове зобов`язання - 1 030 139,56 грн, штрафні (фінансові) санкції - 257 814,63 грн, пеня 333 943,42 грн, усього 1 621 897,61 грн;

- військовий збір: податкове зобов`язання - 85 938,22 грн, штрафні (фінансові) санкції - 21 484,56 грн, пеня 9 297,00 грн, усього 116 719,87 грн (т.1 а.с.39, т.6 а.с.138).

Крім того, на підставі даних інтегрованої картки платника єдиного внеску про наявну заборгованість, ГУ ДПС у Запорізькій області в автоматичному режимі сформовані вимоги про сплату боргу (недоїмки), а саме:

- вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-58360-0828 від 08.12.2021, відповідно до якої станом на 30.11.2021 заборгованість (недоїмка, штраф, пеня) позивача зі сплати єдиного внеску становить 341 633,04 грн, у тому числі, 261 550,36 грн недоїмка, 80 082,68 грн штрафи, 0,00 грн пеня (т.1 а.с.37, т.6 а.с.134-135);

- вимога про сплату боргу (недоїмки) Ф-58360-0828 від 19.01.2022 відповідно до якої станом на 31.12.2021 заборгованість (недоїмка, штраф, пеня) позивача зі сплати єдиного внеску становить 341 234,79 грн, у тому числі, 261 152,00 грн недоїмка, 80 082,68 грн штрафи, 0,00 грн пеня (т.1 а.с.38, т.6 а.с.136-137).

Крім того, уповноваженою особою ГУ ДПС у Запорізькій області 08.12.2021 прийнято рішення №1759 про опис майна у податкову заставу платника податків ОСОБА_1 , а також складено акт опису майна від 12.01.2022 щодо нерухомого майна квартира за адресою: АДРЕСА_3 (т.1 а.с.40-41, т.6 а.с.139-140).

Вважаючи протиправними наказ ГУ ДФС у Запорізькій області № 247 від 23.01.2019; податкові повідомлення-рішення № та № від 17.05.2019; вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-58360-0828 від 08.12.2021 та №Ф-58360-0828 від 19.01.2022; податкову вимогу №0-0828 від 07.12.2021; рішення № 1759 від 08.12.2021 про опис майна у податкову заставу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що за правилами підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України (тут і в подальшому в редакції на момент спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із підпунктом 75.1.2 цієї статті документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Пунктом 77.1 статті 77 ПК України передбачено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Пунктом 77.4 цієї статті визначено, що про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Наведені норми свідчать про те, що необхідними умовами для проведення планової документальної перевірки платника податків є включення останнього до плану-графіку перевірок та видача наказу про її проведення, а також вручення такому платнику податків наказу та направлення на її проведення, які в свою чергу повинні відповідати вимогам, встановленим ПК України.

Судом встановлено, що позивача включено до плану-графіку проведення планових документальних перевірок у 2018 році, що підтверджується наданими до матеріалів справи письмовими доказами та не заперечується сторонами.

Наказом ГУ ДФС у Запорізькій області від 24.07.2018 №2485 призначено документальну планову виїзну перевірку позивача з 10.08.2018 тривалістю 10 робочих днів. Факт належного повідомлення про вказану перевірку та отримання копії відповідного наказу позивачем не заперечується.

Водночас, у зв`язку з тим, що позивач до початку перевірки повідомив контролюючий орган про втрату фінансово-господарських документів, наказом ГУ ДФС у Запорізькій області від 12.09.2018 №3137 термін проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , визначений наказом ГУ ДФС у Запорізькій області від 24.07.2018 №2485, перенесено до дати відновлення та надання документів до перевірки протягом 90 календарних днів, але не пізніше 07.11.2018.

Суд зазначає, що відповідно пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Цьому обов`язку кореспондує право контролюючого органу при проведенні перевірок вимагати і отримувати у платників податків первинні фінансово-господарські, бухгалтерські та інші документи (в тому числі, засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) їх копії), що вказують на порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Таке право закріплене нормою пункту 85.4 статті 85 ПК України.

Так, пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно з пунктом 44.5 статті 44 ПК України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Наведені приписи кореспондуються з положеннями пункту 1.2.6. Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС від 31.07.2014 № 22 (зі змінами) (далі Методичні рекомендації), відповідно до яких за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) органу ДФС, який здійснює (очолює) перевірку, терміни проведення документальної планової або позапланової перевірки платника податків можуть бути перенесені у випадках та на строк, які визначені пунктом 44.5 статті 44 та пунктом 85.9 статті 85 Кодексу. Про перенесення термінів проведення перевірки видається відповідний наказ із зазначенням строку та обставин, що спричинили таке перенесення, копія якого вручається платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним (уповноваженим) представникам) під підпис або надсилається у порядку, передбаченому статтею 42 Кодексу.

Аналіз наведених приписів податкового законодавства дозволяє дійти висновку, що саме на платника податків покладено обов`язок відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу, а також, можливість перенесення контролюючим органом термінів проведення відповідної перевірки такого платника податків до дати відновлення та надання документів до перевірки, в межах визначених чинним податковим законодавством строків, саме у разі проведення перевірки платника податків.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 12.07.2022 у справі №420/6100/20.

Судом встановлено, що у межах цієї справи контролюючий орган наказом від 24.07.2018 №2485 призначив саме виїзну документальну планову перевірку. Такий вид перевірки, відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Узагальнюючи наведене у сукупності та взаємозв`язку, необхідно зазначити про те, що після перенесення терміну проведення документальної виїзної перевірки у випадку втрати, пошкодження або дострокового знищення документів платника податків, що використовуються для цілей оподаткування, платник зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. При цьому, враховуючи специфіку документальних виїзних перевірок, що реалізуються податковим органом за адресою платника податків, імперативний припис пункту 85.2 статті 85 ПК України в частині зобов`язання платника податків щодо надання всіх документів, що є предметом перевірки, реалізується шляхом повідомлення контролюючого органу про відновлення втрачених/пошкоджених документів та забезпечення доступу на їх дослідження податковим органом.

Наведене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 07.12.2022 у справі №640/6522/20.

При цьому, суд відхиляє посилання позивача на те, що контролюючим органом проводилась позапланова перевірка, а також на те, що ним було порушено порядок проведення саме такого виду перевірки, оскільки з наданих до матеріалів справи письмових доказів (наказів про призначення перевірки, перенесення термінів її проведення, акту перевірки) чітко прослідковується, що у межах цієї справи контролюючий орган наказом від 24.07.2018 №2485 призначив саме планову перевірку, а хибне посилання у листі-відповіді відповідача від 15.12.2021 на те, що було призначено позапланову перевірку, не може бути взято до уваги, оскільки спростовується сукупністю інших наданих до матеріалів справи доказів.

Отже, за встановленими обставинами справи, терміни проведення документальної планової виїзної перевірки позивача, призначеної відповідно до плану-графіку проведення планових перевірок на 2018 рік, були перенесені саме з підстав повідомлення позивачем про втрату документів, і при цьому позивач був належним чином повідомлений про обов`язок подати відновлені документи до контролюючого органу та достеменно знав про необхідність їх подання до контролюючого органу у строк до 07.11.2018, оскільки 24.09.2018 отримав копію наказу від 12.09.2018 №3137.

Водночас, позивачем не виконано обов`язок щодо надання всіх документів, що є предметом перевірки, до контролюючого органу, оскільки не надано жодних доказів того, що протягом строків, визначених в наказі ГУ ДФС у Запорізькій області від 12.09.2018 №3137, документи були відновлені та подані до контролюючого органу у встановленому податковим законодавством порядку.

При цьому, матеріалами справи підтверджено, що під час виходу на податкову адресу позивача для проведення документальної планової виїзної перевірки 07.11.2018, встановлено відсутність платника податків за зазначеною адресою, про що складено Акт щодо неможливості проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням від 07.11.2018 № 352/08-01-13-05/ НОМЕР_1 .

Відповідно до положень пункту 1.4.5 Методичних рекомендацій, у разі коли при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням, у той же день складається відповідний акт у довільній формі, що засвідчує цей факт. У такому акті рекомендується зазначати інформацію про підстави для проведення перевірки (реквізити наказу, направлень тощо), дату встановлення факту та причини неможливості проведення перевірки, адресу місцезнаходження платника податків, за якою встановлено відсутність платника, та інші фактичні обставини, що засвідчують такі факти..

..При цьому підрозділ органу ДФС, який здійснює (очолює) перевірку та встановив неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням, протягом 2-ох робочих днів з дня, наступного за днем складання цього акта, доповідною запискою повідомляє про це керівника (його заступника або уповноважену особу) органу ДФС та передає запит на встановлення місцезнаходження платника податків до оперативного підрозділу відповідного територіального органу ДФС за основним місцем обліку платника податків.

У разі якщо внаслідок заходів, вжитих працівниками оперативного підрозділу, не встановлено місцезнаходження платника податків у визначені абзацами дев`ятим та десятим цього підпункту терміни, такий підрозділ повідомляє про це структурний підрозділ органу ДФС, який ініціював проведення заходів на встановлення місцезнаходження платника податків, та передає керівнику (його заступнику або уповноваженій особі) відповідного органу ДФС службову записку та матеріали про проведену роботу.

Судом встановлено, що у відповідності до вищезазначених вимог Методичних рекомендацій контролюючим органом скеровано до оперативного управління ГУ ДФС у Запорізькій області відповідну інформацію з метою встановлення місця перебування ФОП ОСОБА_1 . При цьому, оперативне управління ГУ ДФС у Запорізькій області службовим листом від 23.01.2019 повідомило про відсутність ФОП ОСОБА_1 за місцем реєстрації.

Суд критично ставиться до твердження представника позивача про те, що позивач має інше місце реєстрації, оскільки всупереч ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позивачем не надано доказів на підтвердження того, що у період проведення відповідної перевірки позивач був зареєстрований за іншою адресою.

Крім того, суд зазначає, що за змістом Акту щодо неможливості проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням від 07.11.2018 №352/08-01-13-05/ НОМЕР_1 та доповідної записки встановлено, що вихід здійснювався саме за податковою адресою позивача, зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Оскільки відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка, можна дійти висновку, що саме відсутність платника податків за податковою адресою має правові наслідки в контексті проведення податкової перевірки.

Крім того, вихід перевіряючих за адресою місцезнаходження об`єкта, щодо якого в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно наявний запис про його належність до власності позивача (т.6 а.с.95), також узгоджується з приписами підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України. При цьому, необхідно зазначити, що отримання такої інформації контролюючим органом з реєстру відповідає положеннями статті 73 ПК України та здійснено після видання наказу на проведення перевірки від 24.07.2018 №2485.

Пунктом 1.2.7. Методичних рекомендацій передбачено, що після усунення причин, передбачених підпунктами 1.4.5-1.4.6 пункту 1.4 розділу І Методичних рекомендацій, через які своєчасно не розпочато перевірку, видається наказ про внесення відповідних змін до попереднього наказу на проведення перевірки, або видається новий наказ про її проведення (з дотриманням порядку, встановленого пунктом 1.2 розділу І Методичних рекомендацій), копія якого вручається платнику податків у встановленому Кодексом порядку.

Отже, у випадку, якщо перевірку своєчасно не розпочато, зокрема, у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням, видається наказ про внесення відповідних змін до попереднього наказу на проведення перевірки, або видається новий наказ про її проведення, водночас не передбачено необхідності внесення змін до плану-графіка проведення планових перевірок у випадку, якщо перевірка не була розпочата з незалежних від контролюючого органу причин.

У повній відповідності до зазначених положень контролюючим органом прийнято спірний наказ від 23.01.2019 № 247, оскільки у терміни проведення документальної планової перевірки, визначені наказом від 12.09.2018 №3137, перевірка не проведена у зв`язку з невиконанням позивачем обов`язку щодо відновлення та подання до контролюючого органу втрачених фінансово-господарських документів, і при цьому за результатами вчинених контролюючим органом дій встановлено відсутність платника за податковою адресою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно видано наказ від 23.01.2019 № 247 з метою забезпечення завершення розпочатої планової документальної перевірки позивача.

При цьому, суд відхиляє посилання позивача на постанову Верховного Суду, винесену у справі №817/519/16, як нерелевантні, оскільки остання ухвалена за різних фактичних обставин, зокрема, у вказаній справі наказ про призначення планової перевірки був оскаржений в судовому порядку та визнаний правомірним, що зумовило видання нового наказу. Водночас у даній справі підставою для видання спірного наказу від 23.01.2019 № 247 стало те, що призначена документальна планова перевірка позивача була відтермінована у зв`язку з втратою позивачем документів, а у подальшому не відбулась у зв`язку з відсутністю платника за податковою адресою.

Необхідно звернути увагу, що у зв`язку з відсутністю позивача за місцезнаходженням спірним наказом від 23.01.2019 № 247 змінено вид документальної планової перевірки позивача з виїзної на невиїзну.

Відповідно до пункту 79.1 статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з пунктом 79.3 статті 79 ПК України присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

За змістом пункту 1.4.2. Методичних рекомендацій передбачено, що у разі виникнення необхідності зміни виду документальної перевірки (з виїзної на невиїзну) доцільно забезпечити безумовне дотримання вимог щодо організації та проведення невиїзних документальних перевірок, які встановлені статтею 79 Кодексу, а також відповідно статтями 77 та 78 Кодексу, в частині, зокрема, надіслання (вручення) платнику податків у визначені терміни належним чином оформлених повідомлення та копії наказу про проведення документальної невиїзної перевірки, а також скасування або внесення змін до раніше прийнятого рішення про проведення документальної виїзної перевірки.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Судом встановлено, що копія наказу від 23.01.2019 № 247 про проведення документальної планової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з 07.02.2019, разом із повідомленням про перевірку, 24.01.2019 направлена на податкову адресу позивача: АДРЕСА_2 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, однак повернулась до контролюючого органу з причини «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, контролюючим органом виконано вимоги податкового законодавства щодо завчасного направлення на адресу платника копії наказу про проведення документальної планової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про проведення такої перевірки, які вважаються належно врученими у відповідності до пункту 42.2 статті 42 ПК України.

Відтак, судом не встановлено підстав для визнання протиправним та скасування наказу від 23.01.2019 № 247, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 177.1 статті 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. (пункт 177.2 цієї статті).

Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг), що передбачено пунктом 177.3 статті 177 ПК України.

За змістом підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця документально не підтверджені витрати.

З огляду на викладені норми податкового законодавства, з урахуванням положень статті 44 ПК України, зміст якої наведено вище, можна дійти висновку, що підставою для обліку господарських операцій є первинні документи. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності не підтверджених відповідними первинними документами. Отже, на підтвердження правомірності формування даних податкового обліку, зокрема щодо задекларованих витрат, підприємець повинен мати відповідні належно оформлені первинні документи, які і є підставою для формування даних податкового обліку.

Відповідно до вимог пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності (абзац другий пункту 44.7 статті 44).

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків (абзац четвертий пункту 44.7 статті 44).

Верховним Судом сформовано сталу та послідовну правову позицію щодо застосування наведених норм права, відповідно до якої у разі якщо до закінчення перевірки або протягом десяти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Після закінчення перевірки платник податків може надати контролюючому органу лише заперечення та/або додаткові документи. Всі наявні первинні документи повинні надаватись лише під час проведення перевірки.

Така правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом у постановах від 05.02.2019 у справі № 808/2335/16, від 28.10.2021 у справі № 802/880/18-а, від 15.01.2019 у справі № 822/28/15, від 29.05.2020 у справі №826/27811/15, від 06.08.2019 у справі №160/8441/18, від 17.03.2020 у справі №280/5101/18, від 21.10.2021 у справі №802/1464/17-а, від 29.09.2022 у справі №580/2063/19, від 06.09.2022 у праві №640/772/21 тощо.

Судом встановлено, що за результатами проведеної документальної планової невиїзної перевірки позивача контролюючим органом встановлено, крім іншого, заниження податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 1 231 343,90 грн, у т.ч. за 2015 р.- 200 085,38 грн., за 2016 р.- 250 466,22 грн., за 2017 р. 780 792,30 грн; заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 105 946,76 грн, у т.ч. за 2015 р. 20 008,54 грн, за 2016 р. 20 872,19 грн, за 2017 р. 65 066,03 грн.

При цьому, підставою для встановлення таких порушень було ненадання позивачем документів, які підтверджують задекларовані витрати підприємця.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 13.06.2022 у справі №420/5345/19, від 08.12.2022 у справі №804/4958/16, платник податків не може посилатися в судовому процесі на підтвердження показників, які відображені ним у податковій звітності, на документи, які не були надані під час перевірки або впродовж десяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами.

З наведених підстав суд не враховує надані позивачем до матеріалів справи копії первинних документів.

Таким чином, оскільки під час перевірки позивачем не надано фінансово-господарські документи на підтвердження показників податкової звітності, суд констатує, що такі документи вважаються відсутніми у такого платника податків на час складання такої звітності, а отже висновки контролюючого органу про непідтвердження позивачем показників податкової звітності та, як наслідок про заниження ним податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 1 231 343,90 грн, у т.ч. за 2015 р.- 200 085,38 грн., за 2016 р.- 250 466,22 грн., за 2017 р. 780 792,30 грн є обґрунтованими.

За змістом підпункту 1.4. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Отже, оскільки розмір належного до сплати військового збору визначається з суми оподатковуваного доходу, щодо якого судом встановлено правомірність висновків контролюючого органу про його заниження позивачем, суд зазначає, що висновки Акту перевірки про заниження позивачем належного до сплати військового збору на загальну суму 105 946,76 грн, у т.ч. за 2015 р. 20 008,54 грн, за 2016 р. 20 872,19 грн, за 2017 р. 65 066,03 грн є обґрунтованими.

За наведеного, відсутні підстави для скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 17.05.2019, отже позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Щодо податкової вимоги №0-0828 від 07.12.2021, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пунктом 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: 60.1.1. сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; 60.1.2. контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу; 60.1.3. контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; 60.1.4. рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; 60.1.5. рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою позивачем грошового зобов`язання, визначеного податковими повідомленнями-рішеннями № та № від 17.05.2019, яке набуло статусу узгодженого в силу вимог пункту 57.3 статті 57 ПК України, контролюючий орган сформував та направив на податкову адресу позивача податкову вимогу №0-0828 від 07.12.2021, відповідно до якої станом на 06.12.2021 сума податкового боргу ФОП ОСОБА_1 становить 1 738 617,48 грн, у тому числі:

- податок на доходи фізичних осіб: податкове зобов`язання - 1 030 139,56 грн, штрафні (фінансові) санкції - 257 814,63 грн, пеня 333 943,42 грн, усього 1 621 897,61 грн;

- військовий збір: податкове зобов`язання - 85 938,22 грн, штрафні (фінансові) санкції - 21 484,56 грн, пеня 9 297,00 грн, усього 116 719,87 грн.

Враховуючи наведене, підстави для визнання протиправною та скасування податкової вимоги №0-0828 від 07.12.2021 відсутні, а позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Що стосується правомірності вимог про сплату боргу (недоїмки) № Ф-58360-0828 від 08.12.2021 та № Ф-58360-0828 від 19.01.2022 суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI (в редакції відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII, який набув чинності з 01.01.2017) для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Судом встановлено, що контролюючим органом прийнято рішення № від 17.05.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 80 082,68 грн та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 17.05.2019 № , відповідно до якої позивачу визначено недоїмку з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 272 798,44 грн.

Відповідно до п.2 Розділу 6 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція № 449), сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена податковими органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Відповідно до п.3 Розділу 6 Інструкції №449, податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: - дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами; - платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; - платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС (далі - ІТС) на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) крім загальних реквізитів має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера "У" (узгоджена вимога).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику.

Сформована в ІТС вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається податковим органом платнику єдиного внеску в паперовій та/або електронній формі.

Протягом 10 календарних днів із дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов`язаний сплатити зазначені у пункті 1 вимоги суми недоїмки, штрафів та пені.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення податкового органу або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

Судом встановлено, що на підставі даних ІТС контролюючим органом сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-58360-0828 від 08.12.2021, відповідно до якої станом на 30.11.2021 заборгованість (недоїмка, штраф, пеня) позивача зі сплати єдиного внеску становить 341 633,04 грн, у тому числі, 261 550,36 грн недоїмка, 80 082,68 грн штрафи, 0,00 грн пеня, а також вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-58360-0828 від 19.01.2022 відповідно до якої станом на 31.12.2021 заборгованість (недоїмка, штраф, пеня) позивача зі сплати єдиного внеску становить 341 234,79 грн, у тому числі, 261 152,00 грн недоїмка, 80 082,68 грн штрафи, 0,00 грн пеня.

Враховуючи, що рішення № від 17.05.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 80 082,68 грн та вимога про сплату боргу (недоїмки) від 17.05.2019 № , які стали підставою для формування показників недоїмки в оскаржуваних вимогах №Ф-58360-0828 від 08.12.2021 та №Ф-58360-0828 від 19.01.2022, є чинними та узгодженими, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваних вимог, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо рішення № 1759 від 08.12.2021 про опис майна у податкову заставу, необхідно зазначити таке.

Згідно з пунктами 88.1 та 88.2 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до пункту 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає: 89.1.1. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; 89.1.2. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; 89.1.3. у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому (пункт 89.2 статті 89 ПК України).

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг (абз. 3 пункту 89.3 статті 89 ПК України).

Судом встановлено, що уповноваженою особою ГУ ДПС у Запорізькій області 08.12.2021 прийнято рішення №1759 про опис майна у податкову заставу платника податків ОСОБА_1 , а також складено акт опису майна від 12.01.2022 щодо нерухомого майна квартира за адресою: АДРЕСА_3 .

Враховуючи, що спірне рішення про опис майна позивача у податкову заставу прийнято у зв`язку з наявністю у позивача податкового боргу, що позивачем не спростовано, суд дійшов висновку про правомірність такого рішення, у зв`язку з чим позов в цій частині також не підлягає задоволенню.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).и повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

За наведеного вище суд вважає, що відповідачем доведено правомірність оскаржуваних рішень, а заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження поданими до матеріалів справи письмовими доказами, є не обґрунтованими, та зумовлюють висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову.

У зв`язку з відмовою в позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправними та скасування рішень відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 22.12.2022

Суддя М.О. Семененко