Справа № 686/16984/22
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/16984/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Заворотна О.Л.

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

21 грудня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В. ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 1 батальйону УПП в Хмельницькій області лейтенант поліції Куліш Михайла Сергійовича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

В серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із адміністративним позовом до інспектора 4 роти 1 батальйону УПП в Хмельницькій області лейтенанта поліції Куліш Михайла Сергійовича, в якому просив скасувати постанову інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Хмельницькій області лейтенанта поліції Куліша Михайла Сергійовича від 01 серпня 2022 року серія ЕАР № 5696161, а провадження у справі закрити.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.09.2022 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позивач в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01 серпня 2022 року інспектором роти № 4 1 батальйону УПП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Кулішем М.С. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5696161 відносно ОСОБА_1 .

Як зазначено у оскаржуваній постанові 01 серпня 2022 року о 21 год. 23 хв. за адресою: Хмельницька область, дорога А/Д Н-03 286 км ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким ТЗ, чим порушив п. 2.1. а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Позивач, вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. «а» п. 2.1. Розділу «ОБОВ`ЯЗКИ І ПРАВА ВОДІЇВ МЕХАНІЧНИХ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР України), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Таким чином, закон пов`язує відповідальність, яка передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП, за керування транспортним засобом, без посвідчення водія, яке дає право на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.13 Розділу «ОБОВ`ЯЗКИ І ПРАВА ВОДІЇВ МЕХАНІЧНИХ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ» ПДР України, транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт; А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше; В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів; В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів; Т - трамваї та тролейбуси.

Аналогічні положення містяться у п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 511), якою затверджено Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 5 цього Положення, до керування транспортними засобами категорій В, С1, С, D1 і D з причепами, повна маса яких становить більш як 750 кілограмів і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа перевищує 3500 кілограмів, а також зчепленими автобусами допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій BE, С1Е, СЕ, D1E і DE.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач керував транспортним засобом «Renault Мaster», номерний знак НОМЕР_1 повна маса якого складає 3500 кг, без навантаження 1410 кг з причіпом «Прагматек А6-4621», номерний знак НОМЕР_2 , повна маса складає 2500 кг, без навантаження 600 кг.

Як слідує із копії посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 вказане посвідчення видано на керування категоріями А1, А, В, С, С1, СЕ.

Проаналізувавши вищенаведені документи та норми права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що керування позивачем составом транспортних засобів відбувалося без порушення вимог п. «а» п. 2.1. Розділу «ОБОВ`ЯЗКИ І ПРАВА ВОДІЇВ МЕХАНІЧНИХ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ» ПДР України, оскільки у позивача відкриті категорії: «С», «СЕ», які надають йому право керувати транспортним засобом категорій «С» з причепом повна маса якого перевищує 750 кілограм.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки оскаржувана постанова винесена без з`ясування в повній мірі всіх фактичних обставин справи, у зв`язку з чим така постанова підлягає скасуванню.

Таким чином, апеляційна скарга Департаменту патрульної поліції не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Згідно приписів ст. 139 КАС України, підстав для стягнення судових витрат не має.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.