Справа № 357/7783/22
Суддя: Цуранов А. Ю.
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/7783/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до: 1) Адміністративної комісії Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради; 2) Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Адміністративної комісії виконавчого комітету міської ради міста Біла Церква № 274 від 23.08.2022 про накладення адміністративного стягнення та відшкодувати судовий збір.

В обґрунтування позову зазначила, що 23.08.2022 року винесена оскаржувана постанова відносно позивача, відповідно до якої ОСОБА_1 06.07.2022 року о 19:22 год. в приміщенні магазину «Beer Market» за адресою: АДРЕСА_1 здійснила продаж пива «Keten Brug Blanche» 2 літра, вартістю 119,98 грн. у заборонений підпунктом 1.2 пункту 1 рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 376 від 22.06.2022 року «Про особливості торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі на території Білоцерківської територіальної громади» час. Вважає вказану постанову безпідставною та необґрунтованою. Зазначає, що вказане рішення виконавчого комітету нелегітимне, оскільки органи місцевого самоврядування в умовах воєнного стану не має повноважень на прийняття рішень про заборону продажу алкоголю, оскільки таким органом є військова адміністрація. Крім того, магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » одночасно є закладом роздрібної торгівлі та закладом ресторанного господарства, що виключає підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Вказує також, що протокол про адмінправопорушення не відповідає ст. 256 КУпАП, оскільки складений інспектором з благоустрою відділу контролю за благоустроєм КП БМР «Муніципальна варта», який не є уповноваженою особою на складення таких протоколів, такий протокол може бути складений лише працівником Національної поліції України.

01.09.2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

06.09.2022 року ухвалою судді прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

21.09.2022 року від представника Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 підтверджується фіскальним чеком, фото та відеофіксацією, інспектор з благоустрою відділу контролю за благоустроєм КП БМР «Муніципальна варта» Соловйов Б.С. за рішення БМР є уповноваженою особою на складення протоколів про адміністративне правопорушення, а твердження позивача про те, що магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є закладом ресторанного господарства не заслуговує на увагу з огляду на класифікацію та тип самого магазину. Вважає винесену постанову правомірною. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

До відзиву представник відповідача надав копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення та оптичний диск з відеозаписом події.

Відповідно до ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

06.08.2022 року інспектором з благоустрою відділу контролю за благоустроєм КП БМР «Муніципальна варта» Соловйовим Богданом Сергійовичем складено протокол № 276/22 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що 08.08.2022 року о 19:22 год. в АДРЕСА_1 , в магазині «Бір Маркет» виявлено гр. ОСОБА_1 , яка перебуваючи на своєму робочому місці продавця-консультанта здійснила продаж пива марки «Keten Brug Blanche» об`ємом 2 літра, ціною 119,98 грн. у заборонений час, чим порушила вимоги п. 1.2 рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 376 від 22.06.2022 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Під час складення протоколу гр. ОСОБА_1 роз`яснено її права та обов`язки передбачені статтями 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що наявний підпис позивача в протоколі. В графі пояснення зазначено, що з протоколом не згодна, порушень не чинила. В протоколі також вказано, що додається фотофіксація та відеофіксація, фіскальний чек.

Постановою Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області № 274 від 23.08.2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 13 600 грн.

В матеріалах справи міститься оригінал чеку Мережі магазинів розливного пива «Beer Market» (м. Біла Церква, вул. Леваневського, 26-Д) № 6409 від 06.08.2022 року 19:22:29 год., зафіксовано продаж 2 літрів пива «Keten Brug Blanche» вартістю 119,98 грн.

Відповідно до копії ліцензії Головного управління ДПС у Київській області на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 2202325 від 27.06.2022 року, термін дії: з 29.06.2022 року до 29.06.2023 року, суб`єкт господарювання: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бір-Маркет», ідентифікаційний код: 40818636, місцезнаходження: Україна, 03035, м. Київ, Солом`янський район, вул. Липківського Василя Митрополита, буд. 45, кв. приміщення 505, адреса місця торгівлі: Україна, Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 26-Д, магазин-кафе.

Наданий відповідачем оптичний диск містить відеофайли: VID12F-00-0079 та VID04F-00-0080 від 06.08.2022 року зі спілкуванням інспектора з позивачем щодо події, що закінчується складенням протоколу.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною 2 статті 156 КУпАП.

Частиною другою статті 156 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, - у вигляді накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП полягає у порушенні працівником підприємства (організації) торгівлі правил, зокрема, торгівлі пивом у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, або у приміщеннях чи на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, або особами, які не досягли 18-річного віку, або особі, яка не досягла 18-річного віку.

Відповідно до ч. 9 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР, сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

22.06.2022 року виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області прийнято рішення № 376, відповідно до пп. 1.2, 1.3 якого торгівлю алкогольними напоями здійснювати: в торгівельних мережах (магазинах) з 11 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.; в закладах громадського харчування, які мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями з 11 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв.

Отже, вказаним рішенням міської ради передбачено обмеження продажу алкоголю в залежності від класифікації закладу торгівлі та частини доби.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті ст. 255 КУпАП протоколи про правопорушення за ст. 156 КУпАП мають право складати посадові особи, уповноважені на те виконавчими комітетами (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад.

Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 287 від 20.05.2022 року інспектору з благоустрою ОСОБА_2 надано повноваження на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що доводи позивача про складення протоколу у справі про адміністративне правопорушення № 276/22 від 06.08.2022 року неуповноваженою особою, у зв`язку з тим, що такий протокол може бути складений лише працівником Національної поліції України, не знайшли свого підтвердження, а тому судом відхиляються.

Пунктом 13 частини 1 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року № 389-VIII, в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема, забороняти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, торгівлю зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі.

Пунктом 3 Порядку заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року № 1457 передбачено, що заборона торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в межах території, на якій вводиться воєнний стан, запроваджується шляхом видання наказу військовим командуванням разом з військовою адміністрацією (у разі її утворення) з метою забезпечення громадської безпеки і порядку.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами), введено на території України воєнний стан.

Диспозиція пункту 13 частини 1 статті 8 Закон № 389-VIII містить правило щодо можливості запровадження військовими адміністраціями заборони торгівлі алкогольними напоями. Дана норма є диспозитивною, тобто такою у якій держава наказує варіант поведінки, але яка дозволяє сторонам регульованих відносин самим визначати права й обов`язки в окремих випадках, оскільки вона діє лише тоді, коли сторони регульованих відносин не встановили для себе іншого правила, не домовилися з даного питання, тобто диспозитивна норма надає свободу вибору поведінки.

Натомість, пункт 3 Порядку № 1457 щодо заборони торгівлі алкогольними напоями шляхом видання наказу військовим командуванням разом з військовою адміністрацією, є нормою імперативного характеру, тобто нормою, яка виражається у категоричних розпорядженнях держави чітко позначених дій і яка не допускає ніяких відхилень від вичерпного переліку прав і обов`язків суб`єктів та прямо наказує правило поведінки.

Разом з тим, норма Закону України превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу підзаконного, тому в даному випадку суд вважає, що застосуванню підлягає саме пункт 13 частини 1 статті 8 Закон № 389-VIII, як пріоритетна диспозитивна норма.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 15 Закону № 389-VIII, військові адміністрації населених пунктів на відповідній території здійснюють ряд повноваження, в тому числі пунктом 3 вказаної статті передбачено повноваження щодо скасування актів виконавчих органів відповідної ради, які не відповідають Конституції, законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

Матеріали справи не містять доказів, що рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 376 від 22.06.2022 року щодо часового обмеження продажу алкоголю оскаржувалось чи є скасованим військовою адміністрацією або судом, вказане рішення є дійсним та підлягає виконанню на відповідній території, тому доводи позивача в цій частині судом відхиляються.

Відповідно до Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, які затвердженні наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України 24.07.2002 року № 219, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.08.2002 року за № 680/6968, ресторанне господарство - вид економічної діяльності суб`єктів господарської діяльності щодо надавання послуг відносно задоволення потреб споживачів у харчуванні з організуванням дозвілля або без нього.

Заклад ресторанного господарства - організаційно-структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо-торговельну діяльність: виробляє і (або) доготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів.

Відповідно до п. 1.4. вказаних Правил - суб`єктами господарської діяльності здійснюється діяльність у сфері ресторанного господарства після їх державної реєстрації в установленому законодавством порядку. Роздрібна торгівля алкогольними напоями і тютюновими виробами в закладах (підприємствах) ресторанного господарства здійснюється суб`єктами господарської діяльності за наявності відповідних ліцензій.

Заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари - також на класи (перший, вищий, люкс) ( п.1.5 Правил).

Отже, суб`єкти господарської діяльності, які здійснюють господарську діяльність у сфері ресторанного господарства мають право здійснювати свою діяльність лише після державної реєстрації в установленому законодавством порядку.

Разом з цим, позивачем на обґрунтування своїх вимог не надано доказів державної реєстрації ресторанного господарства магазину «Beer Market» (м. Біла Церква, вул. Леваневського, 26-Д) в установленому законодавством порядку, при цьому ліцензія не є належним підтвердженням державної реєстрації такого закладу.

З огляду на такий висновок суду, магазин «Beer Market» станом на 06.08.2022 року, враховуючи наявні у справі докази, міг здійснювати продаж алкогольних напоїв в часовий період, передбачений рішенням Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 376 від 22.06.2022 року, тобто з 11 год. до 19 год.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею.

Стаття 73 КАС України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 постанови пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 76 КАС України).

З фіскального чеку та інших матеріалів справи вбачається, що позивач 06.08.2022 року о 19:22 год. в м. Біла Церква по вул. Леваневського, 26-Д, в магазині «Бір Маркет» здійснила продаж пива марки «Keten Brug Blanche» об`ємом 2 літра, ціною 119,98 грн. у заборонений п. 1.2 рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 376 від 22.06.2022 року час.

З огляду на вказані норми, суд визнає вказані докази належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, що в свою чергу є підставою для залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а отже у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 242-246, 250, 255, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково протягом десяти днів з дня його складення (підписання) до Шостого апеляційного адміністративного суду.

СуддяА. Ю. Цуранов