Справа № 620/344/22
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/344/22 Головуючий у 1 інстанції: Соломко І.І.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Ключковича В.Ю.

Кузьмишиної О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Чернігівської міської ради щодо неприйняття рішення з питання розгляду по суті клопотання (заяву) ОСОБА_1 , зареєстрованого 08.10.2021 року за №П-6934-1-09, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- зобов`язати Чернігівську міську раду розглянути по суті клопотання (заяву) ОСОБА_1 , зареєстроване 08.10.2021 року за № П-6934-1-09, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та прийняти відповідне рішення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що дії відповідача щодо невинесення на пленарне засідання сесії і нерозгляду клопотання позивача про відведення земельної ділянки є протиправними та такими, що не узгоджуються з вимогами ч. 7 ст. 118 ЗК України щодо обов`язку у місячний строк розглянути клопотання і надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 20 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського міської ради із клопотанням (заявою), в якому просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 (біля земельної ділянки з кадастровим номером :02:046:6712), для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Вказане клопотання зареєстроване 08.10.2021 року за №П-6934-1-09 та розглянуте Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради в порядку звернення громадян.

За результатами розгляду клопотання, ОСОБА_1 отримав лист Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради від 21.10.2021 № 7587/2-08/2021, в якому повідомлено, що постановою Верховної Ради України № 872-XIV від 8 липня 1999 року "Про зміну меж міста Чернігів Чернігівської області" включено у межі міста Чернігів Чернігівської області села Олександрівка, Півці, частину території села Новоселівка Новоселівської сільської ради з прилеглими землями загальною площею 513,4 га, 50,7 га земель Радянсько-Слобідської сільської ради, 160,2 га земель Шестовицької сільської ради Чернігівського району та затверджено межі міста загальною площею 7856,3 га. Рішенням Новоселівської сільської ради від 18 жовтня 1997 року № 67 земельну ділянку по АДРЕСА_2 , площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) передано у власність громадян. Також зазначено, що, оскільки ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи, а з 1 січня 2013 року державна реєстрація прав власності на нерухоме майно, в т.ч. земельних ділянок, проводиться відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", актуальна інформація, станом на сьогоднішній день, щодо власників (користувачів) земельної ділянки по АДРЕСА_2 , в управлінні земельних ресурсів Чернігівської міської ради, відсутня. Отже, враховуючи наведене вище, відсутні підстави для розгляду питання зазначеного у заяві позивача.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо нерозгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За приписами ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Положеннями ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом

Згідно ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

За змістом положень п. «г» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

В силу приписів ч. 2 ст. 121 Земельного кодексу України, рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Згідно із частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського міської ради із клопотанням (заявою) від 20 вересня 2021 року, в якому просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 (біля земельної ділянки з кадастровим номером :02:046:6712), для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Зазначене клопотання ОСОБА_1 зареєстроване 08 жовтня 2021 року за №П-6934-1-09 та розглянуте Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради в порядку звернення громадян, про що позивачу була надана відповідь листом від 21 жовтня 2021 № 7587/2-08/2021 (а.с. 13).

Так, Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради згаданим листом повідомило позивача, що постановою Верховної Ради України № 872-XIV від 8 липня 1999 року "Про зміну меж міста Чернігів Чернігівської області" включено у межі міста Чернігів Чернігівської області села Олександрівка, Півці, частину території села Новоселівка Новоселівської сільської ради з прилеглими землями загальною площею 513,4 га, 50,7 га земель Радянсько-Слобідської сільської ради, 160,2 га земель Шестовицької сільської ради Чернігівського району та затверджено межі міста загальною площею 7856,3 га. Рішенням Новоселівської сільської ради від 18 жовтня 1997 року № 67 земельну ділянку по АДРЕСА_2 , площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) передано у власність громадян. Також зазначено, що оскільки ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи, а з 1 січня 2013 року державна реєстрація прав власності на нерухоме майно, в т.ч. земельних ділянок, проводиться відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", актуальна інформація, станом на сьогоднішній день, щодо власників (користувачів) земельної ділянки по АДРЕСА_2 , в управлінні земельних ресурсів Чернігівської міської ради, відсутня. Отже, враховуючи наведене вище, відсутні підстави для розгляду питання зазначеного у заяві позивача.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання її у власність належить до виключних повноважень Чернігівської міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що, отримавши заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 (біля земельної ділянки з кадастровим номером :02:046:6712), для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради зобов`язано було підготовити відповідний проект рішення та передати на пленарне засідання Чернігівської міської ради, яка, у свою чергу, повинна була прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у наданні такого дозволу.

Оскільки, докази щодо підготовки управлінням такого проекту рішення та передачі його на пленарне засідання Чернігівської міської ради і невчинення нею певних дій відсутні, на переконання суду першої інстанції, відсутня протиправна бездіяльність з боку Чернігівської міської ради суд, а тому, судом в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими, з огляду на наступне.

На переконання колегії суддів, бездіяльність Чернігівської міської ради щодо невинесеня на пленарне засідання сесії і нерозгляду клопотання позивача про відведення земельної ділянки не узгоджуються з вимогами частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України щодо обов`язку у місячний строк розглянути клопотання і надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні.

Як наголосив Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 09 червня 2021 року у справі № 826/6598/17, від 22 грудня 2020 року у справі №461/4544/18, від 12 вересня 2019 року у справі №826/3163/16, Земельний кодекс України не пов`язує вирішення місцевою радою питання про прийняття такого рішення із фактом проходження його проекту в органах та підрозділах місцевої ради.

Таким чином, колегія суддів вважає протиправною бездіяльність Чернігівської міської ради щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_1 , зареєстрованого 08 жовтня 2021 року за №П-6934-1-09, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене, Чернігівську міську раду слід зобов`язати розглянути клопотання ОСОБА_1 , зареєстроване 08 жовтня 2021 року за №П-6934-1-09, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та прийняти відповідне рішення.

Водночас, колегія суддів відхиляє посилання відповідача у відзиві на позовну заяву, як на підставу правомірності своєї позиції, на те, що бажана земельна ділянка, на яку бажає отримати дозвіл на розроблення технічної документації позивач, належить іншій особі на праві власності, оскільки, вказаним обставинам Чернігівська міська рада має надати оцінку під час розгляду по суті клопотання позивача на пленарному засіданні.

Водночас, судова колегія приймає до уваги Висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому зазначено, що при викладенні підстав для прийняття рішення суд повинен надати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд апеляційної інстанції, також, враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Крім того, у рішеннях ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Чернігівської міської ради щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_1 , зареєстрованого 08 жовтня 2021 року за №П-6934-1-09, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Зобов`язати Чернігівську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 , зареєстроване 08 жовтня 2021 року за №П-6934-1-09, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та прийняти відповідне рішення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Ключкович В.Ю.

Кузьмишина О.М.