Справа № 200/4946/22
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року Справа№200/4946/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 185 від 21.03.2022 року про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі подання про призначення пенсії від 11.02.2022 року № 15/18, відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахування Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей» із зарахуванням до вислугу років ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугу років: часу участі в антитерористичній операції на території Донецької області з 15.07.2014 року по 25.09.2014 року, з 22.10.2014 року по 31.10.2014 року, з 01.11.2014 року по 05.07.2015 року, з 10.08.2015 року по 31.12.2015 року, з 01.01.2016 року по 14.07.2016 року, з 08.08.2016 року по 26.09.2016 року, з 08.10.2016 року по 11.12.2016 року, з 21.12.2016 року по 31.12.2016 року, з 01.01.2017 року по 02.04.2017 року, з 09.04.2017 року по 09.05.2017 року, з 21.05.2017 року по 03.09.2017 року, з 28.09.2017 року по 17.10.2017 року, з 27.10.2017 року по 10.12.2017 року, з 15.12.2017 року по 31.12.2017 року. з 01.01.2018 року по 25.02.2018 року, з 03.03.2018 року по 30.04.2018 року з розрахунку один місяць за три місяці служби; часу участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій області, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 01.05.2018 року по 03.06.2018 року, з 09.06.2018 року по 05.08.2018 року, з 31.08.2018 року по 30.09.2018 року, з 14.10.2018 року по 12.05.2019 року, з 03.06.2019 року по 07.07.2019 року, з 18.07.2019 року по 19.08.2019 року, з 13.09.2019 року по 12.01.2020 року, з 01.02.2020 року по 01.03.2020 року, з 12.03.2020 року по 18.03.2020 року з розрахунку один місяць за три місяці служби.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 185 від 21.03.2022 року про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі подання про призначення пенсії від 11.02.2022 року № 15/18. Відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахування Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей» із зарахуванням до вислугу років ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугу років: часу участі в антитерористичній операції на території Донецької області з 15.07.2014 року по 25.09.2014 року, з 22.10.2014 року по 31.10.2014 року, з 01.11.2014 року по 05.07.2015 року, з 10.08.2015 року по 31.12.2015 року, з 01.01.2016 року по 14.07.2016 року, з 08.08.2016 року по 26.09.2016 року, з 08.10.2016 року по 11.12.2016 року, з 21.12.2016 року по 31.12.2016 року, з 01.01.2017 року по 02.04.2017 року, з 09.04.2017 року по 09.05.2017 року, з 21.05.2017 року по 03.09.2017 року, з 28.09.2017 року по 17.10.2017 року, з 27.10.2017 року по 10.12.2017 року, з 15.12.2017 року по 31.12.2017 року. з 01.01.2018 року по 25.02.2018 року, з 03.03.2018 року по 30.04.2018 року з розрахунку один місяць за три місяці служби; часу участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій області, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 01.05.2018 року по 03.06.2018 року, з 09.06.2018 року по 05.08.2018 року, з 31.08.2018 року по 30.09.2018 року, з 14.10.2018 року по 12.05.2019 року, з 03.06.2019 року по 07.07.2019 року, з 18.07.2019 року по 19.08.2019 року, з 13.09.2019 року по 12.01.2020 року, з 01.02.2020 року по 01.03.2020 року, з 12.03.2020 року по 18.03.2020 року з розрахунку один місяць за три місяці служби.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він в період з 20.03.2005 року проходив військову службу у Службі безпеки України, та відповідно до наказу Служби безпеки України від 13.03.2020 року № 349-ОС/дск був звільнений на підставі пп. «а» п. 61 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБУ, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 року № 1262/2007. Позивач зазначає, що на підставі його неодноразових звернень до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області було направлено його подання про призначення пенсії за вислугу років від 11.02.2022 року № 15/18. Позивач вказує, що до зазначеного подання було подано пакет документів, перелік яких встановлено п. 7 Постанови Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» 3-1 від 30.01.2007 року. Проте, відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.03.2022 року № 185 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років, передбаченої п. «а» ст. 12 Закону № 2262, та недосягненням заявником 45-річного віку, передбаченого п. «б» ст. 12 Закону № 2262. Позивач вважає рішення відповідача протиправним та таким, що порушує його конституційні права на отримання пенсії, у зв`язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідач зазначає, що Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI, який набув чинності 01 жовтня 2011 року, було внесено зміни до низки актів, в тому числі до статті 12 Закону № 2262. В редакції після внесення змін згідно із Законом № 3668 «Пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; …. з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше». Відповідач наголошує, що календарний рік це рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді. Таким чином, з 01 жовтня 2011 пункт «а» статті 12 Закону № 2262 поширює свою дію лише на осіб, які мають календарну вислугу року, яку заборонено обраховувати у будь-якому пільговому обчисленні (законодавець розмежував такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років»; Закон не містить ні у статті 12, ні у статті 17 жодної відсилочної (бланкетної) норми до інших актів законодавства; постанова Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 не може бути застосована до положень пункт «а» статті 12 Закону № 2262 в редакції після 01 жовтня 2011 року; вислуга років, зарахована на пільгових умовах (у кратному розмірі) відповідно до зазначеної постанови Кабінету Міністрів України впливає на розмір надбавки за вислугу років у складі грошового забезпечення, яка враховується при призначенні пенсії, та, відповідно, на розмір призначеної пенсії). Відповідач вважає, що аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що Законом № 2262 чітко визначено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності на день звільнення певної календарної вислуги та містить виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років. З огляду на зазначені обставини, відповідач вважає, що позивач не має право на призначення пенсії за вислугою років, оскільки не має визначеною ст. 12 Закону № 2262 календарної вислуги років. Крім того, відповідач наголошував, що обов`язок призначити пенсію є дискреційними повноваженнями Пенсійного фонду, отже суд не має право втручатися у діяльність Пенсійного фонду при вирішенні питання призначення пенсії. Враховуючи викладене відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 був взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з м. Донецька до м. Покровськ Донецької області, що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 15.07.2016 року № 1427-31273.

В період з 20.03.2005 року по 19.03.2020 року позивач проходив військову службу в Службі безпеки України, що підтверджується записами у військовому квитку серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 .

25.082015 року отримала статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 .

Згідно витягу з наказу Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 19 березня 2020 року № 107-ОС/дск «По особовому складу» виключено зі списків особового складу підполковника ОСОБА_1 (Б-005995), співробітника 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області), який звільнений наказом Служби безпеки України від 13 березня 2020 року № 349-ОС/дск, на підставі підпункту «а» пункту 61 Положення, на підставі підпункту «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в запас Служби безпеки України, з наданням права носіння військової форми одягу, з 19 березня 2020 року.

Відповідно до зазначеного наказу № 107-ОС/дск вислуга років ОСОБА_1 на день виключення зі списків особового складу складає: календарна 15 років 0 місяців 0 днів, в пільговому обчисленні 9 років 7 місяців 20 днів, всього 24 роки 7 місяців 20 днів.

Згідно довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 33 від 19.02.2020 року, виданої Головним управлінням Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, підполковник ОСОБА_1 в період з 15.07.2014 року по 25.09.2014 року, з 22.10.2014 року по 31.10.2014 року, з 01.11.2014 року по 05.07.2015 року, з 10.08.2015 року по 31.12.2015 року, з 01.01.2016 року по 14.07.2016 року, з 08.08.2016 року по 26.09.2016 року, з 08.10.2016 року по 11.12.2016 року, з 21.12.2016 року по 31.12.2016 року, з 01.01.2017 року по 02.04.2017 року, з 09.04.2017 року по 09.05.2017 року, з 21.05.2017 року по 03.09.2017 року, з 28.09.2017 року по 17.10.2017 року, з 27.10.2017 року по 10.12.2017 року, з 15.12.2017 року по 31.12.2017 року. з 01.01.2018 року по 25.02.2018 року, з 03.03.2018 року по 30.04.2018 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції м. Покровськ Донецької області.

Відповідно до довідки про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення № 651 від 19.11.2021 року, підполковник ОСОБА_1 дійсно в період 01.05.2018 року по 03.06.2018 року, з 09.06.2018 року по 05.08.2018 року, з 31.08.2018 року по 30.09.2018 року, з 14.10.2018 року по 12.05.2019 року, з 03.06.2019 року по 07.07.2019 року, з 18.07.2019 року по 19.08.2019 року, з 13.09.2019 року по 12.01.2020 року, з 01.02.2020 року по 01.03.2020 року, з 12.03.2020 року по 18.03.2020 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебування безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів м. Покровськ Донецька область.

З листа Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 12.11.2021 року № 781219/4-376/11/149 встановлено, що згідно з наказом Служби безпеки України від 16.05.2016 року № 604-ос позивачу зараховане пільгове обчислення вислуги років служби для призначення пенсії один місяць служби за три місяці відповідно до підпункту «а» пункту 3 постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій сі грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей»: з 15.07.2014 року по 25.09.2014 року, з 22.10.2014 року по 05.07.2015 року, з 10.08.2015 року по 31.12.2015 року. Згідно з наказом СБ України від 20.07.2017 року № 806-ОС позивачу зараховане пільгове обчислення вислуги років служби для призначення пенсії один місяць служби за три місяці відповідно до підпункту «а» пункту 3 постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій сі грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей»: з 01.01.2016 року до 14.07.2016 року включно, з 08.08.2016 року до 26.09.2016 року включно, з 08.10.2016 року до 11.12.2016 року включно, з 21.12.2016 року до 31.12.2016 року включно. Згідно з наказом СБ України від 04.10.2019 року № 1339-ОС позивачу зараховане пільгове обчислення вислуги років служби для призначення пенсії один місяць служби за три місяці відповідно до підпункту «а» пункту 3 постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій сі грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей»: з 01.01.2017 року до 02.04.2017 року включно, з 09.04.2017 року до 09.05.2017 року включно, з 21.05.2017 року до 03.09.2017 року включно, з 28.09.2017 року до 17.10.2017 року включно, з 27.10.2017 року до 10.12.2017 року включно, з 15.12.2017 року до 31.12.2017 року включно, з 01.01.2018 року до 25.02.2018 року включно, з 03.03.2018 року до 30.04.2018 року включно. З урахуванням вищезазначених наказів СБ України від 16.05.2016 року № 604-ос, від 20.07.2017 року № 806-ОС, від 04.10.2019 року № 1339-ОС, у наказі Головного управління СБУ від 19.03.2020 року № 107-ОС/дск «По особовому складу» було зазначено, що на день виключення позивача зі списків особового складу вислуга років складає: календарна 15 років 0 місяців 0днів, в пільговому обчисленні 6 років 7 місяців 10 днів, всього 21 рік 7 місяців 10 днів. Після звільнення позивача з військової служби в СБ України, згідно з наказом СБ України від 07.07.2021 року № 873-ОС/дск позивачу зараховане пільгове обчислення вислуги років служби для призначення пенсії один місяць служби за три місяці відповідно до підпункту «а» пункту 3 постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій сі грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей»: з 01.05.2018 року до 03.06.2018 року включно, з 09.06.2018 року до 05.08.2018 року включно, з 31.08.2018 року до 30.09.2018 року включно, з 14.10.2018 року до 12.05.2019 року включно, з 03.06.2019 року до 07.07.2019 року включно, з 18.07.2019 року до 19.08.2019 року включно, з 13.09.2019 року до 12.01.2020 року включно, з 01.02.2020 року до 01.03.2020 року включно. На підставі вищевказаного наказу СБ України від 07.07.2021 року № 873-ОС/дск було видано наказ ГУ СБУ від 05.11.2021 року № 530-ОС/дск, яким внесено змін до наказу начальника ГУ СБУ від 19.03.2020 року № 107-ОС/дск «По особовому складу». Відповідно до цих змін, на день виключення позивача зі списків особового складу вислуга років стала складати 24 роки 7 місяців 20 днів, у тому числі календарна 15 років 0 місяців 0 днів, в пільговому обчисленні 9 років 7 місяців 20 днів.

Згідно довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій області, направленої на адресу позивача листом від 04.01.2022 року № 781219/4-410/11/149, встановлено, що вислуга років позивача на день виключення зі списків особового складу складала: 15 років 00 місяців 00 днів, навчання у ВНЗ 02 роки 04 місяці 15 днів, в пільговому обчисленні 09 років 07 місяців 20 днів, всього 27 років 00 місяців 05 днів.

Судом встановлено, що Головним управлінням Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заяву, яка зареєстрована за вх. № 603 від 23.02.2022 року, відповідно до якого представляє для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , яка була звільнення зі служби.

До заяви додано наступні документи: подання ОСОБА_1 про призначення пенсії від 11.02.2022 року № 15/18, копія паспорту та ІПН, копія довідки про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи від 15.07.2016 року № 1427-31273, грошовий атестат від 09.02.2022 року № 3, додаток до грошового атестату № 3 від 09.02.2022 року про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, витяг з наказу від 19.03.2020 року № 107-ОС/дск, розрахунок вислуги років № 15/17 від 11.02.2022 року, заява від 11.02.2022 року про призначення надбавки на неповнолітню дитину ОСОБА_2 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копія картки платника податків ОСОБА_2 , копія довідки про взяття на облік від 15.07.2016 року № 1427-31275, довідка від комунальної установи Покровського координаційного комітету самоорганізації населення від 13.01.2022 року № 01-09/256, довідка про перебування на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.01.2022 року № 3, довідка про отримання (неотримання) допомоги в Управлінні соціального захисту від 13.01.2022 року № 07, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_5 від 25.08.2015 року, копію довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 19.02.2020 року № 33, копію довідки про участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх зхдійснення, заяву про виплату пенсії або грошової допомоги АТ «Ощадбанк».

21.03.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було прийнято рішення № 185, яким вирішено відмовити в призначенні пенсії за вислугу років гр. ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю: необхідної календарної вислуги років, передбаченої пунктом «а» ст. 12 Закону № 22623; недосягненням заявником 45-річного віку, передбаченого пунктом «б» стаття 12 Закону № 2262.

Позивач не погодившись зі спірним рішенням відповідача про відмову в призначенні пенсії від 21.03.2022 року № 185, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

При вирішені спору суд виходить із того, що фактично підставою для звернення позивачем до суду з позовом, з тим змістом і обсягом позовних вимог, які у ньому визначені, стала позиція про наявність у нього права на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII, а саме: вислуга років позивача у зв`язку з його службою в органах Служби безпеки України, враховуючи пільгове обчислення, достатня для призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону №2262-XII.

Отже, визначальним у цій справі є питання щодо наявності у позивача права на призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, наданням передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ст. 1 Закону №2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Відповідно до пункту а) статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Частиною другою статті 17 Закону № 2262-XII визначено, що до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Згідно зі статтею 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" (далі - Постанова № 393, (у редакції, чинній на час проходження позивачем служби) установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту; служба в органах внутрішніх справ України, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу, Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду; служба як військових будівельників у військово-будівельних загонах (частинах); час перебування на практичній льотній підготовці призваних на військову службу осіб, які навчалися на офіцерів запасу льотного складу у навчальних організаціях Товариства сприяння обороні України; час виконання депутатських повноважень із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі; час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих; час роботи в судових органах та органах прокуратури осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих і перебувають на військовій службі або службі в органах внутрішніх справ, Службі безпеки, Національній поліції, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі на посадах офіцерського та начальницького складу, в Службі судової охорони на посадах середнього і вищого складу; дійсна військова служба у Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ; військова служба у Збройних Силах, органах безпеки держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав та інших військових формуваннях, створених законодавчими органами цих держав, Об`єднаних Збройних Силах Співдружності Незалежних Держав. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких військовослужбовці проходили службу, якщо інше не встановлено відповідними міжнародними угодами; лужба в органах внутрішніх справ держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, за яку вислуга років обчислюється у порядку, встановленому відповідними міжнародними угодами; час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу або службу в органи Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, що затверджуються відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, Міністерством юстиції, Міністерством фінансів, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони; час перебування на посадах службовців у виправно-трудових установах, в органах і установах виконання покарань, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, інспекціях виправних робіт, підрозділах кримінально-виконавчої інспекції та невоєнізованої професійно-пожежної охорони, які переведені в категорію посад, що заміщуються рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби за переліком посад і на умовах (в порядку), затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ та Міністерством юстиції; час роботи в органах державної влади у разі направлення (переведення) для подальшого проходження військової або державної служби до розвідувальних органів на посади, які передбачають використання знань і досвіду, набутих під час роботи в органах державної влади; служба в Національній поліції; служба у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; служба в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації на посадах рядового і начальницького складу; час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і в закладах вищої освіти із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі.

Відповідно до підпункту "а" пункту 3 Постанови № 309 (у редакції, чинній на час проходження позивачем служби) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Статтею 17 Закону № 2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 171 Закону № 2262-XII встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом № 2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів, а постановою № 393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, яка є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови в призначенні пенсії за вислугу років позивачу слугувала відсутність у позивача необхідної календарної вислуги років.

Так, з наказу Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 19 березня 2020 року № 107-ОС/дск, довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, наданої листом від 04.01.2022 року № 781219/4-410/11/149, вислуга років позивача у календарному обчисленні складає 15 років 00 місяців 00 днів, у пільговому обчисленні 09 років 07 місяців 20 днів, навчання у ВНЗ 02 роки 04 місяці 15 днів, всього вислуги років позивача 27 років 00 місяців 05 днів.

Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах "Брумареску проти Румунії" (заява № 28342/95), "Стіл та інші проти Сполученого Королівства" та ін.). Так, у рішенні від 10 грудня 2009 року у справі "Михайлюк та Петров проти України" (заява № 11932/02) зазначено "Суд нагадує, що вираз "згідно із законом" насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права.

Поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах "Олександр Волков проти України" (заява № 21722/11), "C.G. та інші проти Болгарії" (заява № 1365/07)".

Окрім того, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах від 11 квітня 2013 року "Вєренцов проти України" (заява № 20372/11), від 15 листопада 1996 року "Кантоні проти Франції"(заява № 17862/91).

Умови праці особи впливають на розмір її заробітної плати, на тривалість робочого часу, відпустки та інші соціальні гарантії. Законодавець передбачив призначення пенсій за вислугу років; особливість такого виду пенсії полягає у зменшеному пенсійному віці, внаслідок виконання роботи, яка визначена законодавством такою, що призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Тобто вказаний вид пенсії є відповідним заохоченням для осіб, умови праці яких негативно впливають на їхню професійну працездатність.

У справі, що розглядається, позивач не має календарної вислуги років для призначення пенсії, проте в нього наявний відповідний пільговий стаж, відповідно до приписів пункту 3 Постанови № 393.

Приписами статті 17 Закону № 2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону № 2262-XII встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом № 2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Постановою № 393 визначено, зокрема порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, особам офіцерського складу з числа військовослужбовців. Указана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема і на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Аналогічні висновки містяться у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а, у постанові Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 812/1100/17 та у постанові Верховного Суду від 02 грудня 2021 року у справі № 300/2497/19.

Отже, в спірному випадку за встановлених фактичних обставин справи вислуга років позивача, враховуючи час прийняття участі в антитерористичній операції, операції об`єднаних сил, та навчання у вищому навчальному закладі вислуга років позивача становить більше 24 календарних роки та 6 місяців з урахуванням пільгового обчислення, отже, позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ.

У зв`язку з вищенаведеним, твердження відповідача про відсутність у позивача необхідної календарної вислуги років не ґрунтуються на законодавстві, оскільки у нього наявна вислуга років у пільговому обчислені - 27 роки 00 місяців 05 днів.

З огляду на викладені обставини, суд приходить висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії від 21.03.2022 року № 185 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 5 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Суд наголошує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже суд повинен відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах Пономарьов проти України, Рябих проти Росії, Нєлюбін проти Росії), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі Серявін та інші проти України зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на встановлені обставини, а також враховуючи те, що спірним питанням даної справи було неправомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо визначення вислуги років виходячи лише з календарних років без враховуння пільгового обчислення, суд приходить висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на підставі подання про призначення пенсії від 11.02.2022 року № 15/18.

При цьому суд звертає увагу відповідача на те, що Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі Порядок 3-1).

Відповідно до п.1 Порядку 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугою років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262-ХІІ, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, місті Києві та Севастополі (далі органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі Міністерства та інші органи).

Згідно п.6 Порядку 3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою дати їх відправлення.

У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою.

З огляду на зазначене пенсію позивачу необхідно призначити з моменту отримання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області подання ОСОБА_1 про призначення пенсії від 11.02.2022 року № 15/18, а в разі направлення такого подання поштою, то з дати відправлення подання ОСОБА_1 про призначення пенсії від 11.02.2022 року № 15/18 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 185 від 21.03.2022 року про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на підставі подання про призначення пенсії від 11.02.2022 року № 15/18 з урахуванням висновків суду.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає відшкодуванню, оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України. суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 185 від 21.03.2022 року про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на підставі подання про призначення пенсії від 11.02.2022 року № 15/18 з урахуванням висновків суду задовольнити.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 185 від 21.03.2022 року про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд.3, м. Слов`янськ, Днецька область, 84122) призначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на підставі подання про призначення пенсії від 11.02.2022 року № 15/18 з урахуванням висновків суду.

Повний текст рішення буде складено та підписано 22 грудня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська