Справа № 363/3697/22
Суддя: Рукас О. В.
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

21.12.22 363/3697/22
21 грудня 2022 року м. Вишгород
Вишгородський районний суд Київської області у складі:
Головуючого судді Рукас О.В.;
за участю секретаря судових засідань Москалюка О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, заступника начальника СРПП Вишгородського районного управління поліції ГУНП в Київській області капітана поліції Тири Максима Вікторовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мохнюк Дмитро Михайлович, звернулася до Вишгородського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області та каптана поліції Тири Максима Вікторовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6081316 від 27.10.2022 року.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 в особі адвоката Мохнюка Д.М. посилалась на те, що 27.10.2022 року відносно неї було складено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6081316 про притягнення її до адміністративної відповідності за ч.1 ст. 121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. В постанові суть правопорушення була вказана: 27.10.2022 року о 10 год. 15 хв. в м. Вишгород дорога Київ Вишгород Десна 27, на вітрове скло нанесено тонувальну плівку чорного кольору, що погіршує прозорість з місця водія, чим порушив п.31.4.7 ПДР інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм в стандартів.
Зазначену постанову ОСОБА_1 вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню з тих мотивів, що працівники патрульної поліції не мали правових підстав для перевірки її документів; не здійснили належним чином перевірку тонування скла, та не встановили відповідність тонування автомобільного скла вимогам ГОСТ 5727-88; спірна постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить жодного доказу вчинення позивачем правопорушення, а також складена з порушенням ст. 283 КУпАП.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2022 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Рукас О.В.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10 листопада 2022 року провадження у справі було відкрито, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
У відповідності до вищезазначеної ухвали відповідачам було надано строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали, для реалізації їх процесуального права на висловлення заперечень проти позовної заяви шляхом подачі відзиву.
23.11.2022 року відповідач 1 - представник Головного управління Національної поліції в Київській області отримав копію зазначеної ухвали суду від 10.11.2022 року та копію позовної заяви з додатками, що підтверджується зворотнім рекомендованим повідомленням про вручення.
22.11.2022 року відповідач 2 представник Вишгородського районного управління поліції ГУНП в Київській області отримав копію зазначеної ухвали суду від 10.11.2022 року та копію позовної заяви з додатками, що підтверджується особистим підписом у Наряді 03-62 Журналу обліку врученої кореспонденції Вишгородського районного суду Київської області.
Однак відповідачі, будучи належним чином повідомленими про подання адміністративного позову, отримавши копію ухвали про відкриття провадження у справі, у встановлений судом строк не подали відзиву. Будь-яких інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило.
Станом на 21.12.2022 року відповідачі відзив на адміністративний позов так і не надали.
Відповідно до ч. 5, 8 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи,всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС місцем загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може мати вигляд індивідуального акта, яким відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС є акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Одним з таких актів може бути постанова про накладання адміністративного стягнення, оскільки зазначений акт виноситься суб`єктом владних повноважень на виконання своїх владних функцій щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності та стосується лише прав та інтересів конкретно визначеної особи, яка піддається впливу накладеного адміністративного стягнення як форми адміністративної відповідальності, а дія такого акта вичерпується його виконанням.

Судом встановлено, що 27 жовтня 2022 року заступником начальника СРПП Вишгородського районного управління поліції ГУНП в Київській області капітаном поліції Тирою М.В. було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6081316 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. У зазначеній постанові вказано, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем BMW 520І AA2999MA, 27.10.2022 о 10 год. 15 хв. в м. Вишгород дорога Київ Вишгород Десна 27, на якому на вітрове скло нанесено тонувальну плівку чорного кольору, що погіршує прозорість з місця водія, чим порушила п.31.4.7 ПДР інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Оскільки із зазначеною постановою ОСОБА_1 не погоджується, вважає її протиправною, то остання звернулася до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх прав, свобод та законних інтересів.

Враховуючи вищевикладене, Суд доходить до висновку, що між сторонами виникли спірні публічні правовідносини щодо оскарження особою індивідуального акта суб`єкта владних повноважень у вигляді постанови про накладання адміністративного стягнення.

Положення щодо розгляду справ відповідних категорій містяться у ст. 286 КАС, відповідно до ч. 1 якої, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У цей же час відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, зазначені категорії справ стосуються перевірки судом рішень суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності на предмет відповідності вимогам законності, верховенства права, правам, свободам та законним інтересам осіб, вимогам розумності, добросовісності, безсторонності (неупередженості).

Постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6081316 від 27.10.2022 року була винесена заступником начальника СРПП Вишгородського районного управління поліції ГУНП в Київській області капітаном поліції Тирою М.В. як результат розгляду і вирішення справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що передбачено ч. 1 ст. 121 КУпАП та відповідно до ст. 222 КУпАП відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Порядок розгляду і вирішення справ про адміністративні правопорушення, які віднесені до компетенції Національної поліції, визначається положеннями КУпАП, а також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, від 07.11.2015 року № 1395 (далі Інструкція № 1395).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Винесення постанови про накладання адміністративного стягнення відповідно до ст. 284 КУпАП є одним з рішень суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийнято за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення і одночасно з цим яке становить найбільше втручання в особисті права, свободи особи, оскільки передбачає створення для особи негативних наслідків особистого, майнового характеру у вигляді адміністративного стягнення.

Внаслідок цього Суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення можливо лише за умови, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався у встановленому законодавством порядку, а факт вчинення адміністративного правопорушення і вина особи у його вчиненні доведені у встановленому порядку належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Отже, визначальним для такого рішення суб`єкта владних повноважень є доведення факту вчинення адміністративного правопорушення та вини особи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суб`єкт владних повноважень, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виконання вищезазначеного обов`язку є визначальним для прийняття правомірного рішення суб`єктом владних повноважень, яке буде становити пропорційне та законне втручання у права та свободи особи, а також підтверджувати належне виконання владних (управлінських) функцій самим суб`єктом владних повноважень.

Виконання цього обов`язку здійснюється у процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення шляхом заслуховування осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідження доказів, вирішення клопотань, про що зазначено у ст. 279 КУпАП.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Зазначені докази відповідно до ст. 252 КУпАП оцінюються суб`єктом владних повноважень за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, після чого та на основі чого виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, дотримання вимог законодавства у процесі розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення сприяє правомірності рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а отже, сприяє правомірному та пропорційному втручанню у сферу особистих прав і свобод особи, яка зазнає негативних наслідків особистого та майнового характеру внаслідок накладення на неї адміністративного стягнення.

Одночасно з цим з приводу правомірності оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення Суд вважає за необхідним вказати на наступні обставини.

Спірна постанова була винесена за ч. 1 ст. 121 КУпАП, в якій встановлено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Аналіз зазначеної постанови дає можливість побачити, що вона була винесена за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом, що має інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Враховуючи вищевикладене, Суд звертає увагу, що рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення буде правомірним тоді і лише тоді, коли у встановленому законодавством порядку в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення уповноваженими особами на основі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів буде встановлено як факт вчинення адміністративного правопорушення (у даному випадку факт керування транспортним засобом з технічними несправностями), так і вину конкретної особи у вчиненні такого правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Крім того, у п. 24 ППВСУ від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначається, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд звертає увагу, що факт порушення водієм правил дорожнього руху (у даному випадку керування транспортним засобом, що має конкретні технічні несправності) повинен підтверджуватися доказами, які відображають відомості та факт вчинення правопорушення, даючи можливість повно та точно відтворити всі обставини вчинення адміністративного правопорушення. При цьому факт порушення правил дорожнього руху не може підтверджуватися доказами, зокрема, відеозаписом, з якого вбачаються лише факти вчинення процесуальних дій (складання протоколу, проведення огляду тощо).

Не зважаючи на це постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6081316 від 27.10.2022 року містить лише опис правопорушення і не містить посилання, опису якихось належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б вказували на факт вчинення правопорушення та те, що це правопорушення було вчинено саме ОСОБА_1 .

Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Так само і додатки до спірної постанови, матеріали справи не містять жодних доказів фактів та обставин, що підлягають встановленню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Внаслідок цього відсутні будь-які докази, які вказують на вину ОСОБА_1 . Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, а відповідно до ст. 62 Конституції України недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, що унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, матеріали справи не містять жодного належного, допустимого, достовірного доказу, у тому числі аудіо- та відеозапису, пояснень свідків, на основі яких суд мав би можливість встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що має технічні несправності.

Крім того, суд звертає увагу на наступні обставини.

Однією з ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, є те, що транспортний засіб, яким керує особа, має певні та конкретні технічні несправності. Самі по собі технічні несправності можуть мати різний характер, у тому числі такий, що унеможливлює їх встановлення без використання спеціальних технічних засобів.

Відповідно до п. 3, 4, 8 Розділу VIII Інструкції № 1395 контроль за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, здійснюється поліцейським шляхом візуального (органолептичного) огляду елементів систем та механізмів такого транспортного засобу та/або перевірки їх працездатності і справності за допомогою спеціальних пристроїв (приладів), які сертифіковані та пройшли повірку відповідно до вимог, передбачених правилами, нормами та стандартами у сфері безпеки дорожнього руху.

Поліцейський, який здійснює контроль за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, у разі наявності технічної можливості застосовує під час контролю технічні прилади та засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису.

У разі застосування спеціальних пристроїв (приладів) для виявлення технічних несправностей складається Акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання, в якому, зокрема, зазначаються виявлені несправності та описується їх характер. При цьому чинним законодавством визначено форму та зміст зазначеного акту, що унеможливлює його складення працівниками поліції у довільній формі та довільного змісту.

Відповідно до пп. В п. 31.4.7 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, як встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

Одночасно з цим зазначений нормативний припис містить Примітку, в якій зазначається, що на верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоновані стекла (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів.

Отже, чинним законодавством передбачається правомірна можливість здійснення тонування скла транспортного засобу, але при дотриманні певної умови світло пропускання скла транспортного засобу після тонування має відповідати вимогам ГОСТ 5727-88.

Відповідно до п. 2.2.4 ГОСТ 5727-88 світлопропускна здатність лобового скла транспортного засобу повинна бути не менше 75 %, бокових не менше 70%. Для будь-якого іншого не вітрового скла транспортного засобу обмежень не встановлюється.

При цьому відповідно до п. 4.7 ГОСТ 5727-88 встановлюється, що світло пропускна здатність скла транспортного засобу визначається та перевіряється відповідно до ГОСТ 27902-88, в якому зазначається, що перевірка світло пропускної здатності скла транспортного засобу здійснюється спеціальним технічним засобом, що підлягає щорічній повірці (сертифікації) та експлуатується у відповідності до визначених правил його використання.

Враховуючи, що перевірка технічної справності транспортного засобу відповідно до чинного законодавства здійснюється або особисто працівником поліції, та/або за допомогою спеціальних технічних засобів, а також враховуючи вимоги державних стандартів щодо технічної справності транспортних засобів, відсутність фізичної можливості у працівника поліції особисто встановити рівень світлопропускання скла транспортного засобу після здійснення його тонування, суд доходить до висновку, що перевірка світлопропускання тонованого скла транспортного засобу має здійснюватися працівниками поліції за допомогою спеціального технічного засобу з складенням відповідного акту відповідності технічного стану транспортного засобу.

За таких умов суд також доходить до висновку, що використання спеціального технічного засобу та складання за результатами його застосування відповідного акту є єдиним належним та допустимим доказом невідповідності тонованого скла вимогам державних стандартів, а відповідно і доказом порушення ПДР України, що становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП.

ОСОБА_1 посилалася на те, що працівники поліції не здійснювали перевірку тонованого скла автомобіля за допомогою спеціального технічного засобу, а встановили невідповідність лише шляхом проведення особистого огляду автомобіля. Враховуючи це, а також те, що ані матеріали адміністративної справи, ані матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відповідного висновку, а також те, що відповідачі у встановлений строк не спростували доводи позивача, то суд доходить до висновку, що факт технічної несправності (невідповідність тонування скла вимогам державних стандартів) у даному випадку також недоведений, що виключає наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачами не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, покладених в основу прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення, а також його правомірності.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачами не надано будь яких доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

За принципом презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідачі свій процесуальний обов`язок щодо доведення правомірності спірної постанови про адміністративне правопорушення не виконали шляхом подачі відзиву та доказів на підтвердження своєї правоти, то Суд на основі виявлених порушень, досліджених доказів та наявних матеріалів справи доходить до висновку про те, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП не доведений.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, Суд відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС приходить до висновку про необхідність скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6081316 від 27.10.2022 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП з огляду на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Щодо стягнення з відповідачів судових витрат, то Суд зазначає наступне.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно п.1 ч.3 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1,7 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підставі викладеного, у зв`язку із задоволенням позову, в порядку ч. 1 ст.139 КАС України підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області судові витрати за подання до суду позовної заяви у виді сплати судового збору та витрат на правову допомогу у загальному розмірі 2996,2 грн., з яких сплачена сума судового збору в розмірі 496 грн. 20 коп. (квитанція 8526-6571-2921-6217 від 03.11.2022) та витрати на професійну правничу допомогу за Договором №3110 від 31.10.2022 укладеного між адвокатом Мохнюк Д.М. та Чекодановою Г.К., підтверджені рахунком фактурою №163 від 31 жовтня 2022р. на суму 2500 грн. та квитанціями про сплату від 01.11.2022 та 02.11.2022.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 73, 77, 78, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 121, 245, 247 п.1, 280, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, капітана поліції Тири Максима Вікторовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити у повному обсязі.

Скасувати Постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6081316 від 27.10.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області (ідентифікаційний код юридичної особи 40108616) понесені судові витрати у загальному розмірі 2996 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідачі:

1) Головне управління Національної поліції в Київській області (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 15; ідентифікаційний код юридичної особи 40108616).

2) Заступник начальника СРПП Вишгородського районного управління поліції ГУНП в Київській області капітан поліції Тира Максим Вікторович (07301, м. Вишгород, вул. Кургузова, 7-А).

Головуючий суддя: О.В. Рукас