Справа № 522/9530/22
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 р.м.ОдесаСправа № 522/9530/22
Головуючий в 1 інстанції: Бондар В.Я.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 23 серпня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) про визнання протиправними дій державних виконавців, визнання протиправними та скасування постанов виконавців, визнання постанови про накладення адміністративного стягнення такою, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) та просив:

- визнати дії державних виконавців Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лікіянчук Вікторії Вадимівни та Вітріченко Ігоря Андрійовича, що полягали у відкритті виконавчих проваджень: від 17.07.2022 року №69425948 та від 18.07.2022 року №69432920, протиправними;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лікіянчук Вікторії Вадимівни про відкриття виконавчого провадження від 18.07.2022 року №69425948 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 17000 грн. та виконавчого збору у розмірі 1700 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вітріченко Ігоря Андрійовича про відкриття виконавчого провадження від 18.07.2022 року №69432920 про стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 454 грн. та виконавчого збору 45,4 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Вітріченко Ігоря Андрійовича про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 21.07.2022 року з урахуванням виконавчого збору;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вітріченко Ігоря Андрійовича про стягнення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження з ОСОБА_1 від 21.07.2022 року;

- визнати такою, що не підлягає виконанню постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 454 грн.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 23 серпня 2022 року було, зокрема, відкрито провадження у справі за адміністративним позовом про визнання протиправними дій державних виконавців, визнання протиправними та скасування постанов виконавців, водночас, відмовлено у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) в частині позовних вимог про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення такою, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись з даною ухвалою в частині відмови у відкритті провадження у справі, позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що судове рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати (в оскаржуваній частині) та відправити справу до суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог заяви і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що КАС України передбачений спеціальний порядок для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа, в даному випадку постанову суду у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Такі заяви не розглядаються в порядку позовного провадження, а мають подаватися до суду в порядку ст.374 КАС України.

Відтак, є підстави для відмови у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про визнання такою, що не підлягає виконанню постанову Приморського районного суду м.Одеси від 12 жовтня 2021 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнення з судового збору у розмірі 454 грн.

Колегія суддів лише частково погоджується з вказаним висновком та зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Відповідно до положень ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (п.1 ч.1 ст.20 КАС України).

Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З вищенаведеного вбачається, що до компетенції адміністративних судів (в контексті спірних правовідносин) належать спори щодо притягнення до адміністративної відповідальності, яке (притягнення) відбулось на підставі рішення відповідних суб`єктів владних повноважень, яким є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини (щодо визнання такою, що не підлягає виконанню постанови суду про накладення стягнення у вигляді штрафу) є похідними від правовідносин щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Приморським районним судом м.Одеси, який не є «суб`єктом владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності» в розумінні п.1 ч.1 ст.20 КАС України, що свідчить про не належність розгляду даної справи до компетенції суду адміністративної юрисдикції.

Враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що даний спір не може бути розглянутий в межах адміністративної юрисдикції та повинен розглядатись місцевим загальним судом і саме з цих підстав слід було відмовити у відкритті провадження, а не з огляду на те, що порядок для визнання такою, що не підлягає виконанню постанова суду у справі про притягнення до адміністративної відповідальності передбачений ст.374 КАС України.

Окрім іншого, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом». У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства; фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. Отже, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 816/421/17 та від 20 вересня 2018 року № 813/1076/17.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено часткове порушення норм процесуального права, тому оскаржуване судове рішення підлягає зміні в мотивувальній частині.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 23 серпня 2022 року змінити в мотивувальній частині у викладеній редакції.

В решті ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 23 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.