Справа № 240/9577/21
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Житомир справа № 240/9577/21

категорія 112050000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимонович Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконими дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, у якому просить:

- визнати незаконними дії житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , що полягають у перенесенні дати зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік з 21.08.1997 року на 17.05.2012 року;

- зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 змінити дату включення ОСОБА_1 у список загальної черги на поліпшення житлових умов з 21.08.1997.

Обгрунтовано позовні вимоги тим, що військовою частиною НОМЕР_2 без прийняття відповідного рішення та скасування раніше прийнятих рішень було змінено рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.05.2012 року та рішення житлової комісії відповідача №9 від 14.08.2013 в частині постановки позивача на квартирний облік з 21.08.1997, що являється перевищенням повноважень відповідача. Позивач вважає, що дії житлової комісії військової частини НОМЕР_1 не ґрунтуються на вимогах закону та порушують його право на отримання житла або грошової компенсації замість нього.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зауважив, що позивач мав право бути зарахованим на квартирний облік з 21.08.1997 за умови якщо період його служби у військовій частині НОМЕР_3 АДРЕСА_1 не перевищував шести місяців. Натомість, період проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_3 становив 1 рік 3 місяці згідно довідки про проходження військової служби. Вважає, що будь-якої вини чи протиправних дій житлової комісії військової частини НОМЕР_1 стосовно позивача допущено не було.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач проходить військову службу у Збройних силах України з 18.11.1991 року і по теперішній час.

У серпні 1997 року позивач звернувся із рапортом до командира військової частини НОМЕР_4 з проханням зарахувати його на квартирний облік.

18 вересня 1997 року рішенням у формі протоколу №12 житлової комісії в/ч НОМЕР_4 позивач був зарахований на квартирний облік, у списках осіб, загальної черги.

У подальшому, позивач переводився в різні військові частини.

Представником позивача було зроблено запит до військової частини В/ч НОМЕР_1 з вимогами надати документи та інформацію стосовно перебування позивача на квартирному обліку.

16.02.2021 військовою частиною НОМЕР_1 було надано відповідь, що документи стосовно ОСОБА_1 не береглись і на обліку він не перебуває.

04.03.2021 року представник позивача звернувся до військової частни НОМЕР_5 , для надання інформації стосовно перебування позивача на квартирному обліку.

08.04.2021 року у відповіді військова частина НОМЕР_5 повідомила про те, що позивач перебуває у списках загальної черги на квартирному обліку №711 (дата зарахування 17.05.2012), в першочергових списках за № 291 (дата внесення до списків на пільгових засадах 22.09.2015р.)

Так, з 24.05.2013 позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , і відповідно ним до житлової комісії був поданий рапорт 30.07.2013 про зарахування на квартирний облік.

Відповідно до витягу з протоколу житлової комісії КСВ ЗСУ № 9 від 14.08.2013р. позивача зараховано на квартирний облік з 21.08.1997 року зі складом сім`ї 4 особи.

Однак, у квітні 2021 року з наданих військовою частиною НОМЕР_5 документів позивачу стало відомо про те, що відповідачем перенесено дату зарахування позивача на квартирний облік з 21.08.1997 року на 17.05.2012 (на дату прийняття рішення житловою комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

На думку позивача, військовою частиною НОМЕР_2 фактично без прийняття відповідного рішення та скасування раніше прийнятих рішень було змінено рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.05.2012 року та рішення житлової комісії відповідача №9 від 14.08.2013 в частині постановки позивача на квартирний облік з 21.08.1997, що являється перевищенням повноважень відповідача.

Позивач вважає, що дії житлової комісії військової частини НОМЕР_1 не ґрунтуються на вимогах закону та порушують його право на отримання житла або грошової компенсації замість нього, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких громадянин має змогу побудувати житло, придбати його у власність, або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступною платою відповідно до закону.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції, чинній на момент зарахування позивача на квартирний облік, встановлено, що військовослужбовці забезпечуються жилими приміщеннями державою.

Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та членам їх сімей, які проживають разом з ними, надається жиле приміщення, що має відповідати вимогам статті 50 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК Української РСР).

За загальним правилом, визначеним статтями 36, 37 ЖК Української РСР, облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік у випадках і в порядку, встановлюваних Радою Міністрів СРСР і Радою Міністрів Української РСР, громадян може бути взято на облік і не за місцем їх проживання (частина перша статті 36).

Облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію (частина перша статті 37).

Порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок регулюється житловим законодавством і Положенням про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, введеним в дію наказом Міністра оборони України від 23 грудня 1992 року № 220 з наступними змінами (далі Положення № 220).

Згідно з пунктом 34 Положення № 220 всі питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем проходження ними служби.

При цьому датою постановки на квартирний облік вважається день, коли буде прийняте рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік. День прийняття на квартирний облік визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення.

Військовослужбовці беруться на квартирний облік за рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром останньої, і перебувають на цьому обліку до одержання жилого приміщення за винятком випадків: поліпшення житлових умов, завдяки якому відпала необхідність у наданні іншого жилого приміщення; переведення до нового місця служби; засудження (крім умовного) до позбавлення волі на строк понад шість місяців; подання таких, що не відповідають дійсності, відомостей, які стали підставою для взяття на облік, або вчинення командуванням неправомірних дій при вирішенні цього питання (пункти 11, 13).

Положенням № 220 передбачено (відповідна норма збереглася і в Положенні про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, введеному в дію наказом Міністра оборони України від 03 лютого 1995 № 20, чинному на момент звільнення позивача у запас), що військовослужбовці та члени їх сімей мають право до одержання жилого приміщення прописатися за адресою військової частини, а також, що на кожного військовослужбовця, взятого на квартирний облік, оформлюється облікова справа, у якій знаходяться необхідні документи: рапорт про прийняття на квартирний облік, довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку, довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих комітетах місцевих Рад) (пункт 12).

Відповідно до вимог частини дев`ятої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі її розформування у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Кабінет Міністрів України на виконання статті 12 Закону України № 2011-ХІІ, затвердив Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями відповідно до Постанови від 03.08.2006 № 1081 (далі - Порядок).

Пунктом 22 Порядку визначено, що облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах. Для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника). До рапорту додаються: довідки про реєстрацію місця проживання (перебування) військовослужбовця та членів його сім`ї, витяг з особової справи військовослужбовця про склад сім`ї; довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих органах місцевих рад); документи, що підтверджують право на першочергове та позчергове одержання житла, інші пільги.

Позивачем були надані відповідні документи, що відповідачем не заперечується.

Пунктом 32 Порядку передбачено, що черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік.

Згідно пункту 26 Порядку, військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховується на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач перебуває на квартирному обліку з 21.08.1997 року.

Згідно прикінцевих положень наведеного Закону, військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.

Згідно пункту 17 «Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Сил їх України», затвердженого наказом МО України №220 від 23.12.1992, військовослужбовцям, які перебувають на квартирному обліку, житлові приміщення надіються згідно з чергою, при цьому черговість падання житлових приміщень визначається по часу прийняття на облік, що узгоджується із статтею 43 ЖКУ.

Згідно з ч.ч. 4,5 п.11 Положення за військовослужбовцями та членами їх сімей, які перебувають на квартирному обліку при переміщенні по службі, зокрема, за підставами, їдбаченими підпунктами «а», "б", «д» пункту 36 Тимчасового положення про одження військової служби особами офіцерського складу, пов`язаному з переїздом до іншЬго гарнізону, приймаються на квартирний облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового та позачергового одержання жилих приміщень.

Пуктом 19 Положення встановлено, що військовослужбовцю, який без підстав відновився від виділеного жилого приміщення, що відповідає встановленим вимогам та розміру, черговість надання жилого приміщення може бути перенесена лише на рік.

Рішення про перенесення черги приймається житловою комісією військової частини, яка зарахувала військовослужбовця на квартирний облік, та повідомляється нею військовослужбовцю у 15-денний термін із зазначенням причини у письмовій формі.

Системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що перенесення черги допускається лише на рік, і відповідне рішення про перенесення може бути прийняте лише тією частиною, яка зарахувала військовослужбовця на квартирний облік.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_4 від 18.09.1997 року про зарахування ОСОБА_2 на квартирний облік та рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 383 від 17.05.2012 про зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік з 21.08.1997 не скасовані.

При цьому, переміщення по службі позивача здійснювалось не за власним бажанням, а відповідно до рішень вищестоящих органів і відповідних норм чинного законодавства та п. 36 Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками ( мічманами ) Збройних Сил України , затвердженого Указом Президента України від 03.05.1993 № 174 (зі змінами).

На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за № 1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

На виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081 видано наказ Міністра оборони України від 06.10.2006 № 577 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень». При цьому наказ Міністра оборони України від 03.02.1995 № 20 визнано таким, що втратив чинність.

Пунктом 26 Постанови та пунктом 3.7 Інструкції передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку, у разі переміщення по службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового отримання житла.

Згідно з п. 34 Положення № 220 всі питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем проходження ними служби.

При цьому датою постановки на квартирний облік вважається день, коли буде прийняте рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік. День прийняття на квартирний облік визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення.

Військовослужбовці беруться на квартирний облік за рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром останньої, і перебувають на цьому обліку до одержання жилого приміщення за винятком випадків: поліпшення житлових умов, завдяки якому відпала необхідність у наданні іншого жилого приміщення; переведення до нового місця служби; засудження (крім умовного) до позбавлення волі на строк понад шість місяців; подання таких, що не відповідають дійсності, відомостей, які стали підставою для взяття на облік, або вчинення командуванням неправомірних дій при вирішенні цього питання (пункти 11,13).

Оцінюючи надані докази можна прийти до висновку, що перенесення позивачу черги квартирного обліку відповідачем є протиправними та таким, що призвело до звуження обсягу його прав у сфері проходження військової служби, що за своїм змістом є пор]чиенням статті 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців".

Оскільки ст. 43 Житлового кодексу України, якій консолідує п. 32, 26 Порядку, визначено, що черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік, яка у разі переміщення по службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються із збереженням попереднього часу перебування на обліку, отже рішення житлової комісії В/ч НОМЕР_1 в частині зміни дати зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 з 21.08.1997 року на 17.05.2012 року є протиправним.

Суд вважає, що дії житлової комісії військової частини НОМЕР_1 щодо перенесення дати зарахування позивача на квартирний облік суперечать Положенню про порядок забезпечення жилою площею у Збройних силах України та порушують право позивача на одержання належного йому жилового приміщення.

Будь-які належні і допустимі докази того, що позивач був зарахований на квартирний облік внаслідок подання ним відомостей, що не відповідають дійсності, або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік, у матеріалах справи відсутні.

Подібну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10.10.2019 року №359/1347/17.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не спростовано позовні вимоги та аргументи позивача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для застосування положень статті 139 КАС України відсутні.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 код ЄДРПОУ: НОМЕР_7 ) про визнання незаконими дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Вихнати протиправними дії житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , що полягають у перенесенні дати зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік з 21.08.1997 року на 17.05.2012 року.

Зобов`язати житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 змінити дату включення ОСОБА_1 у список загальної черги на поліпшення житлових умов з 21.08.1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 грудня 2022 року.

Суддя Р.М.Шимонович