Справа № 640/4527/19
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4527/19 Суддя (судді) першої інстанції: Панченко Н.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Пилипенко О.Є., Собківа Я.М., за участю секретаря: Висоцького А.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Закарпатської митниці Державної митної служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від "27" серпня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA305000/2019/000023/2 від 27.01.2019 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA305200/2019/000033;

- визнати ціною товару яка підлягає декларуванню суму 3500 доларів США згідно з договором або угодою, яка підтверджує даний правочин за № 1525737 від 11.01.2019, що була оформлення належним чином і завірена співробітником ЮЛПП «Агентство обслуговування Міністерства внутрішніх справ Грузії» та підписана ОСОБА_1 , як покупцем та продавцем Звіаді Сімонішвілі;

зобов`язати відповідача повернути різницю в сплачених митних платежів в сумі 76169,00 грн. на рахунок позивача.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив про незаконність винесення відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів, адже надані при митному оформленні документи були достатніми та не містили неточностей чи ознак підробки, а тому, у митного органу були відсутні підстави для коригування митної вартості транспортного засобу.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від "27" серпня 2021 р. позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано рішення Закарпатської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA305000/2019/000023/2 від 27.01.2019 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA305200/2019/000033.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості не містить належного обґрунтування чому саме митний орган взяв до уваги митну вартість в 8525 доларів США, адже жодним чином не розкрито та не підтверджено обґрунтованість і походження такої суми, тобто, вказана сума є результатом спрацювання та визначення внутрішнім програмним забезпеченням митного органу не підкріпленим жодним достовірним джерелом. Отже, оскаржуване рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання ціною товару, яка підлягає декларуванню суму 3500 доларів США згідно з договором або угодою, яка підтверджує даний правочин за № 1525737 від 11.01.2019 та зобов`язання відповідача повернути різницю в сплачених митних платежів в сумі 76169,00 грн. на рахунок позивача, то суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні таких вимог, оскільки наслідком скасування рішення про коригування митної вартості виникає обов`язок митного органу прийняти ту митну вартість, яка була заявлена декларантом, з огляду на що, надалі, застосовуються вже відповідні механізми розрахунків (вирішення питання щодо надміру сплачених платежів тощо), які не є предметом даного спору.

Відповідач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що витребування додаткових документів було викликано спрацюванням системи АСАУР. На думку скаржника, вказане спрацювання під час митного оформлення не залежить від особистої волі інспектора та має під собою вагоме підґрунтя (як фактичне так і нормативне).

Також скаржник зазначає, що при визначенні числового значення митної вартості товару за основу взята проаналізована (тобто, при порівнянні подібних товарів мало місце урахування розміру партії, вид контракту, репутація торговельної марки, а також інформація прайс-листів з офіційного сайту виробника товарів) цінова інформація ЄАІС, що узгоджується із положеннями статті 64 МКУ, згідно яких митна вартість повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Крім того, скаржник в апеляційній скарзі просить замінити Закарпатську митницю ДФС () на її правонаступника у спірних правовідносинах - Державну митну службу в особі відокремленого підрозділу Закарпатської митниці (код ЄДРПОУ ВП 43985560).

За приписами статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Відповідно до п.1 постанови КМУ від 30.09.2020 №895 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби» постановлено реорганізувати територіальні органи Державної митної служби, зокрема Закарпатську митницю Держмитслужби, шляхом її приєднання до Державної митної служби. Згідно п.2 вказаної постанови, встановлено, що територіальні органи Державної митної служби, що реорганізуються продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною митною службою територіальних органів та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що реорганізуються.

Наказом Держмитслужби України від 19.10.2020 №460 утворено, зокрема, територіальний орган Закарпатську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України.

Згідно з наказом Держмитслужби України від 30.06.2021 №472, митниці як відокремлені структурні підрозділи Державної митної служби України розпочали з 01 липня 2021 року здійснення покладених на них Митним кодексом, законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, та зокрема Положенням про Закарпатську митницю, затверджену наказом Держмитслужби від 29.10.2020 №489 «Про затвердження положень про територіальні органи Держмитслужби».

Водночас, згідно з Положенням про Закарпатську митницю, затвердженого наказом Держмитслужби від 29.10.2020 №489, Закарпатська митниця здійснює державну митну справу в Закарпатській області - тобто в зоні діяльності реорганізованої Закарпатської митниці Держмитслужби.

Також, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб внесені відомості про відокремлені підрозділи юридичної особи, а саме: щодо Закарпатської митниці (код ВП 43985560).

Тож, в спірних правовідносинах відбулось публічне правонаступництво, що вказує на наявність підстав для заміни Закарпатської митниці Держмитслужби () на Державну митну службу в особі відокремленого підрозділу Закарпатської митниці (код ЄДРПОУ ВП 43985560).

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення клопотання та заміну відповідача - Закарпатську митницю ДФС () на її правонаступника у спірних правовідносинах - Державну митну службу в особі відокремленого підрозділу Закарпатської митниці (код ЄДРПОУ ВП 43985560).

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.01.2019 ОСОБА_1 придбав у Республіці Грузія автомобіль за 3500 доларів США, а саме: TOYOTAPRIUS 2013 року випуску, білого кольору, ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_1 , загальна кількість місць-5, тип двигуна -бензин, робочий об`єм циліндрів двигуна- 1800 см3, колісна формула -4/2, автомобіль був у використанні, тип кузова- універсал, дата першої реєстрації - 23.04.2013. Автомобіль призначений для перевезення людей по дорогах загального користування, куплений для власного користування у громадянина Грузії ОСОБА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу № 1525737 від 11.01.2019, який завірений співробітником ЮЛПП «Агенство обслуговування Міністерства внутрішніх справ Грузії» ОСОБА_3 , та підписаний обома сторонами.

Позивачу видане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 11.01.2019 та транзитний номерний знак НОМЕР_3 .

Транспортування автомобіля здійснювалось самостійно позивачем, що підтверджується відбитками штампів сухопутних кордонів митних органів країн, що перетиналися.

16 січня 2019 року позивач заїхав на Закарпатську митницю ДФС на територію ТОВ «Партнер» (м. Мукачеве вул. Берегівська об`їзна 12), для розмитнення транспортного засобу.

18.01.2019 позивачем подані документи експерту/оцінювачу ФОП ОСОБА_4 для визначення вартості легкового автомобіля за межами митної території України, без врахування податків та зборів (ринкової вартості на умовах поставки).

У експертному висновку № 17-01-19 від 18.01.2019, у п. 8 зазначено, що технічний стан автомобіля задовільний, та в п. 9.5 - його вартість згідно даних оцінювача може складати 5400 доларів США.

18.01.2019 позивачем проведено діагностику даного автомобіля на офіційній станції технічного обслуговування TOYOTA, ТОВ «Карат Мотор» та надано звіт механік, в якому зазначено про те, що в автомобіля зниження опору ізоляції в зоні високовольтної АКБ, внутрішня несправність АКБ, та рекомендована заміна.

Брокером ОСОБА_5 , працівником ТОВ «Універс-Центр», яка представляла інтереси позивача 24.01.2019 подано до митного оформлення декларацію № UA305200/2019/004582.

Митна вартість товару заявлена декларантом у вказаній митній декларації за резервним методом і становить 5700 доларів США, у тому числі, зазначена декларантом за резервним методом вартість - 5200 доларів США, витрати на транспортування - 500 доларів США. (а.с. 60-66).

Під час прийняття митної декларації до митного оформлення, автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) в програмному забезпеченні АСМО «Інспектор» для транспортного засобу з VIN-кодом НОМЕР_1 згенеровано числовий ідентифікатор вартості на рівні 8525 євро.

Для підтвердження митної вартості товару декларантом до митного оформлення надано: договір купівлі-продажу від 11.01.2019 № 1525737 (на суму 3500 доларів США); реєстраційні документи на транспортний засіб; акт митного огляду від 16.01.2019; експертний висновок (звіт про оцінку) від 18.01.2019 № 17-01-19.

27.01.2019 до митниці надійшов лист від декларанта у відповідь на запит про надання додаткових документів, у якому зазначено про те, що декларантом було надано повний пакет документів, що підтверджують митну вартість.

Державним інспектором Бровді Степаном Івановичем підписано та видано декларанту картку відмови в прийнятті митної декларації, митному випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

За результатом проведеного митного контролю, рішенням від 27.01.2019 №UA30500/2019/000023/2 Закарпатської митниці ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. З урахуванням того, що митна вартість була заявлена декларантом за резервним (останнім) методом, коригування митної вартості здійснювалось за резервним методом та скориговано до 8525 доларів США.

Позивач, не погоджуючись з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів, вважаючи його протиправним і таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України, регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою статті 51 МК України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України, встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений частиною другою статті 53 МК України. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до положень пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У частині третій статті 53 МК України, визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості та він досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Запитувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості можливо виключно у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини шостої та сьомої статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Судом першої інстанції встановлено, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого автомобіля, який позивач придбав у Республіці Грузія за 3500 доларів США, а саме: TOYOTA PRIUS 2013 року випуску, білого кольору, ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_1 , загальна кількість місць - 5, тип двигуна - бензин, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1800 см3, колісна формула - 4/2, автомобіль був у використанні, тип кузова- універсал, дата першої реєстрації - 23.04.2013.

Вказаний транспортний засіб був доставлений до Грузії з Сполучених штатів Америки та придбаний там на аукціоні (а.с. 10-24).

Фактурна вартість згідно з договором купівлі-продажу становить 3500 доларів США.

У наданому до митного органу експертному висновку (звіті про оцінку) від 18.01.2019, вартість товару без врахування податків та зборів, а також без врахування транспортних витрат до кордону України, визначена у розмірі 5400 доларів США.

Митна вартість товару декларантом визначена самостійно за резервним методом і становить 5700 доларів США, у тому числі вартість авто - 5200 доларів США, витрати на транспортування - 500 доларів США.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника про наявність підстав для обґрунтованого сумніву щодо заявленої митної вартості товару, адже, звіт про оцінку визначив ціну 5400 доларів США, а декларантом вказано 5200 доларів США. Крім того, щодо заявлених витрат на транспортування в 500 доларів США, декларантом не було надано відповідних документів (довідка, калькуляція тощо), які б могли підтвердити числове значення задекларованих транспортних витрат, як однієї з складових заявленої митної вартості. Також, позивачем не було надано відповідачу і декларацію митної вартості, згідно зі ст. 52 МК України.

Водночас, оскаржуваним рішенням, заявлену декларантом суму 5700 доларів США було скориговано до 8525 доларів США (а.с. 27, графа 30).

В обґрунтування коригування до суми 8525 доларів США, митний орган посилався на згенерований системою управління ризиками АСАУР індикатор ризику по вказаній вартості (а.с. 27, зворот).

Суд першої інстанції обґрунтовано не погодився із такими доводами відповідача, оскільки оскаржуване рішення про коригування митної вартості не містить належного обґрунтування чому саме митний орган взяв до уваги митну вартість в 8525 доларів США, адже жодним чином не розкрито та не підтверджено обґрунтованість і походження такої суми, тобто вказана сума є результатом спрацювання та визначення внутрішнім програмним забезпеченням митного органу не підкріпленим жодним достовірним джерелом.

Також суд першої інстанції правильно зазначив, шо спрацювання системи управління ризиками митного органу, є лише рекомендацією посадовій особі такого органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Також, у разі спрацювання індикаторів ризику та визначення внутрішнім програмним забезпеченням митного органу митної вартості товару (коригованої), це не звільняє відповідача від доведення її обґрунтованості.

Однак, відповідач не надав на підтвердження суми коригування митної вартості автомобіля позивача доказів, якій би давали можливість перевірити її обґрунтованість, тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості не може бути визнано судом законним та обґрунтованим.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним і скасування оскаржуваного рішення про коригування митної вартості й картки відмови в прийнятті митної декларації.

Аргументи скаржника щодо обов`язковості використання ним інформації з АСАУР (автоматичної системи управління ризиками), а також, що митні органи мають виключну компетенцію щодо перевірки та контролю за правильністю обчислення декларантом митної вартості, колегією суддів не враховуються, оскільки такі дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю, серед яких є процедура консультацій між митним органом і декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого (основного) до шостого (резервного) визначення митної вартості). Спрацювання системи АСАУР також не може свідчить про обов`язковість здійснення коригування митної вартості.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 24 березня 2020 року у справі № 826/11012/16.

Щодо посилання скаржника на висновки Вищого адміністративного суду України, викладені, зокрема в ухвалі від 18.09.2014 у справі № К/800/25608/13, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а не Вищого адміністративного суду України, тому таке посилання скаржника суд апеляційної інстанції відхиляє.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 листопада 2022 року у справі №580/388/21.

Проаналізувавши інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволення позовних вимог позивачем в апеляційному порядку не оскаржується, тому колегія суддів не перевіряє його законність та обґрунтованість в цій частині.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від "27" серпня 2021 р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 21 грудня 2022 року.

Головуючий суддя Судді: Л.Т. Черпіцька О.Є. Пилипенко Я.М. Собків