Справа № 761/24752/22
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Ганжа Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу № 761/24752/22 за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним, скасування рішення в частині заборони в`їзду на територію України строком на три роки та зобов`язання вчинити дії,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із адміністративним позовом у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління міграційної служби України в м. Києві та Київській області від 09.09.2022 в частині заборони громадянину Туркменістану ОСОБА_1 в`їзду на територію України строком на три роки до 09.09.2025 та зобов`язати відповідача відкликати доручення про заборону в`їзду строком на три роки з Адміністрації Державної прикордонної служби.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.09.2022 службовою особою ЦМУ ДМС України у м. Києві та Київській області - заступником начальника Петровим Д.В. відносно громадянина Туркменістану ОСОБА_1 прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства № 749 із забороною в`їзду в Україну строком на три роки до 09.09.2025.

Зазначено, що вказаним рішенням позивача визнано винним у порушенні законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». За вчинене правопорушення було винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення серії ПН МКМ 011716 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 000 грн.

Рішення позивач вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки 19.11.2018 йому було видано посвідку на тимчасове проживання в Україні серії № НОМЕР_1 з терміном дії до 01.09.2022. Розуміючи вчинене правопорушення, 09.09.2022 він разом із дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до Відділу протидії нелегальної міграції Державної міграційної служби для добровільної оплати штрафу.

З пояснень працівників Державної міграційної служби, підставою для прийняття рішення про примусове повернення № 749 від 09.09.2022 є порушення законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме ухилення від виїзду після дозволеного терміну перебування.

Позивач стверджує, що він до кримінальної відповідальності не притягувався, під слідством та судом в Україні не перебуває, а також відсутні інші підстави обмеження його в`їзду в Україну. 23 серпня 2022 року між ним та громадянкою України ОСОБА_6 укладено шлюб, а тому заборона в`їзду в Україну строком на три роки до 09.09.2025 є порушенням права на повагу до особистого та сімейного життя відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних прав.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.11.2022 адміністративну справу № 761/24752/22 за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення в частині заборони в`їзду на територію України строком на три роки передано на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

30 листопада 2022 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників судового розгляду в судове засідання та витребувано від Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області копію рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни № 749 від 09.09.2022, винесене відносно громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 29-29 зв.).

Позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 до суду подала заяву з проханням провести розгляд справи за її відсутності та задовольнити позов.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно вимог ч. 1 ст. 288 КАС України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Судом встановлено, що 09.09.2022 головним спеціалістом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Савченко М.В. відносно громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МКМ № 011743, відповідно до якого 09.09.2022 о 12 год. 15 хв. за адресою: м. Київ, вул. Ольгинська, 3, виявлено громадянина Теркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який порушив правила перебування іноземців на території України, а саме проживання за документами, термін дії яких закінчився, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП (а.с. 14-15).

На підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 09.09.2022 заступником начальника ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Петровим Д.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МКМ № 011716 відносно громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якій зазначено, що 09.09.2022 о 12 год. 15 хв. за адресою: м. Київ, вул. Ольгинська, 3, виявлено громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який порушив правила перебування іноземців на території України, а саме проживання за документами, термін дії яких закінчився, чим порушив ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п. 67 Порядку, затвердженого ПКМУ № 322 від 25.04.2018 та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП (а.с. 16-17).

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 100,00 грн.

09 вересня 2022 року головним спеціалістом відділу адміністративної діяльності управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Савченко М. за результатами розгляду матеріалів щодо громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ухвалено рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язано покинути територію України у термін до 19.09.2022 року та заборонено в`їзд на територію України терміном на три роки.

Як убачається зі змісту вказаного рішення, 09.09.2022 співробітниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області виявлено громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який порушив Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322, а саме: проживання за документами термін дії яких закінчився.

У ході опитування громадянина Туркменістану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив, що до України прибув 03.08.2021 через ПП «Бориспіль».

20 жовтня 2017 подано заяву на отримання посвідки на тимчасове проживання на підставі шлюбу, документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , проте шлюб розірвано 23.08.2018.

19 листопада 2018 документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_1 строком дії до 01.09.2022 на підставі навчання у Національній академії статистики, обліку та аудиту.

15 липня 2022 року подано документи для повторного оформлення посвідки на тимчасове проживання, проте 04.08.2022 прийнято рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на підставі підпункту 10 пункту 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322. За продовженням строків перебування, набуття статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні до компетентних органів ДМС не звертався.

Після закінчення законного терміну перебування на території України не виїхав, усвідомлюючи, що своїми діями порушує чинне законодавство України.

За порушення правил перебування іноземних громадян на території України працівниками ЦМУ ДМС в місті Києві та Київській області відносно громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП (ПР МКМ № 011743 від 09.09.2022.).

Встановлені обставини, а саме: нелегальне становище громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать про те, що ним порушені вимоги ст. ст. 4, 9, 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п. 67 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322.

Вказаним рішенням громадянину Туркменістану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серед іншого, заборонено в`їзд в Україну терміном на три роки.

За вимогами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до частини 1 ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється: в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку, або боротьби з організованою злочинністю; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні; якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи; якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі; якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, митних та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні; якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну; якщо така особа з порушенням встановленого законодавством України порядку здійснила в`їзд на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзд з них або вчинила спробу потрапити на ці території поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду.

Рішення про заборону в`їзду в Україну приймається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону.

Згідно ч. 3 ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону, або уповноваженим підрозділом Національної поліції України. У разі невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства забороняється подальший в`їзд в Україну на десять років, що додається до частини строку заборони в`їзду в Україну, який не сплив до моменту прийняття повторного рішення про заборону в`їзду в Україну.

Верховний Суд у постанові від 20.09.2022 по справі № 755/7030/21 зазначив, що уповноважені органи державної влади (міграційні органи, органи Служби безпеки України, органи охорони державного кордону), приймаючи рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства до країни проходження, не зобов`язані одночасно приймати рішення й про заборону в`їзду цієї особи на територію України. Встановлена частиною другою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» можливість прийняття рішення про заборону подальшого в`їзду в Україну свідчить про наявність в органу Державної міграційної служби дискреційних повноважень, тобто суб`єкту владних повноважень надається свобода, оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів можливих рішень.

Виходячи з конструкції правової норми, закріпленої у частини другій статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», рішення про заборону подальшого в`їзду в Україну є не обов`язковою, а являється факультативною санкцією, яка може застосовуватись під час прийняття рішення про примусове повернення в країну походження, за наявності передбачених Законом підстав. При цьому, статтею 26 цього Закону не визначено підстави для заборони в`їзду в Україну іноземцю або особі без громадянства, а лише передбачено можливість встановлення такої заборони строком на три роки, у випадку прийняття рішення про примусове повернення.

При прийнятті рішення про заборону в`їзду на територію України іноземця або особи без громадянства, щодо яких приймається рішення про примусове повернення в країну походження, суб`єкт владних повноважень повинен керуватися передбаченими законом підставами для заборони в`їзду в Україну іноземців та осіб без громадянства, які визначені в статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Аналогічний висновок щодо застосування наведених норм права викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 802/294/17-а, від 27.06.2019 у справі № 264/4077/17, від 18.07.2019 у справі № 229/176/17, від 18.06.2020 у справі № 758/13408/18.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Мотивуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує, що підстав для встановлення йому заборони в`їзду на територію України не було, а відтак спірне рішення відповідачем було винесено протиправно, також 23.08.2022 він зареєстрував шлюб з громадянкою України ОСОБА_6 , на підтвердження чого надано копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь яких документів від відповідача, які б могли спростувати доводи позивача викладені у позовній заяві суду не надано.

Крім цього, стороною відповідача не надано жодних належних та допустимих доказів щодо необхідності встановлення відповідачу заборони в`їзду на територію України строком на три роки з підстав визначених нормою ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме визнання протиправним та скасування рішення Центрального міжрегіонального управління міграційної служби України в м. Києві та Київській області від 09.09.2022 в частині заборони громадянину Туркменістану ОСОБА_1 в`їзду на територію України строком на три роки.

В частині вимог про зобов`язання відповідача відкликати доручення про заборону в`їзду строком на три роки з Адміністрації Державної прикордонної служби суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 4 п. 10 Розділу І Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної

прикордонної служби України, Служби безпеки України 23.04.2012 № 353/271/150, оскарження рішень про примусове повернення або примусове видворення зупиняє їх дію, якщо іноземець оскаржив це рішення у встановленому законом порядку до суду - у межах строків, визначених частинами другою-четвертою статті 288 Кодексу адміністративного судочинства України, незалежно від того, чи суд у порядку забезпечення адміністративного позову відповідною ухвалою зупинив дію рішення суб`єкта владних повноважень або його окремих положень, що оскаржуються.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги те, що позивачем оскаржено до суду рішення, яким йому встановлено заборону в`їзду та територію України строком на три роки, дія останнього зупинена, а відтак у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача відкликати доручення про заборону в`їзду позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 3, 19 Конституції України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150, ст. ст. 1, 2, 5, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286, 288 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним, скасування рішення в частині заборони в`їзду на територію України строком на три роки та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 09 вересня 2022 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині заборони в`їзду на територію України строком на три роки.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, місцезнаходження: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А, ідентифікаційний .

Суддя