Справа № 340/3737/22
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/3737/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Кіровоградській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В И К Л А Д О Б С Т А В И Н:

Головне управління ДПС у Кіровоградській області звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь місцевого бюджету Кропивницької територіальної громади Кіровоградської області (назва отримувача: ГУК у Кіров.обл./тг м.Кропив/18010900; код отримувача 37918230; номер рахунку UА0011002; код класифікації доходів бюджету 18010900) заборгованість з орендної плати з фізичних осіб за 2016 -2019 р.р. в сумі 180214,26 грн., в т.ч. 180214,26 грн. основного зобов`язання.

В обґрунтування позовних вимог ГУ ДПС у Кіровоградській області зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг з земельного податку та орендної плати з фізичних осіб у загальній сумі 180214,26 грн. Вжиті позивачем заходи щодо погашення боржником податкового боргу не призвели до позитивного результату, відтак позивач просить суд стягнути такий борг.

Ухвалою судді від 31.08.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у цій справі (а.с.25), сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій.

Відповідач подав відзив на позовну заяву із запереченнями проти позовних вимог, мотивуючи їх тим, що у даному випадку, починаючи з 08.08.2016, не був землекористувачем земельної ділянки, на якій розташоване відчужене нерухоме майно і не може бути належним платником орендної плати за землю, а таким платником є фактичний власник нерухомого майна, яке знаходиться на відповідній земельній ділянці, тобто фактичний землекористувач. Відповідно, починаючи з моменту продажу будівлі припиняється нарахування будь-яких грошових зобов`язань за землю особі, що таке майно відчужила. Відтак, у позивача відсутні правові підстави для нарахування у 2019 році відповідачу грошових зобов`язань зі сплати орендної плати з фізичних осіб, а тому вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , має заборгованість по платежах, що контролюються Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області.

Згідно інтегрованої картки платника податку у відповідача наявна заборгованість з орендної плати з фізичних осіб за 2016 - 2019 р.р. в сумі 180214,26 грн. (а.с.8).

Заборгованість з орендної плати з фізичних осіб виникла внаслідок несплати узгодженого грошового зобов`язання, нарахованого відповідно до податкових повідомлень-рішень:

- №1708-5208-1128 від 27.03.2019 року, яким визначив відповідачу грошове зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2016 рік в сумі 52887,42 грн., яке було отримане відповідачем - 01.04.2019 року (а.с.9);

- №17083-5208-1128 від 27.03.2019 року, яким визначив відповідачу грошове зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2017 рік в сумі 56060,67 грн., яке було отримане відповідачем - 01.04.2019 року (а.с.9);

- №-1123 від 18.07.2018 року, яким визначив відповідачу грошове зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 56060,67 грн., яке було отримане відповідачем - 23.08.2018 року (а.с.10);

- №-1128 від 19.08.2019 року, яким визначив відповідачу грошове зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2019 рік в сумі 15205,50 грн., яке було отримане відповідачем - 03.09.2019 року (а.с.11).

Зазначені податкові повідомлення-рішення відповідачем не були оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а тому грошові зобов`язання визначені ним, вважаються узгодженими.

Виникнення та існування такого податкового боргу також підтверджується розрахунком суми боргу.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконанням податкового обов`язку згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

В пункті 57.3 статті 57 ПК України зазначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання, згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, визнається податковим боргом.

Тобто, статусу податкового боргу набуває лише узгоджена сума грошового (податкового) зобов`язання, не сплачена платником податків у визначений строк.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно статті 41 ПК України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, є органи доходів і зборів.

Відповідно до п.п.288.1, 288.2, 288.3 ст.288 ПК України (в редакції, що діяла на момент виникнення податкового боргу) підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Відповідно до приписів п.288.7 ст.288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно п.286.5 ст.286 ПК України (в редакції, що діяла на момент виникнення податкового боргу) нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Згідно п.287.5 ст.287 ПК України передбачено, що податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

За змістом п.56.18. ст.56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (абз.4 п.56.18 ст.56 ПК України).

Як з`ясовано судом вище, податковий борг ОСОБА_1 в сумі 180214,26 грн. виник внаслідок несплати нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань згідно з податковими повідомленнями-рішеннями №1708-5208-1128 від 27.03.2019 року, №17083-5208-1128 від 27.03.2019 року, №-1123 від 18.07.2018 року, №-1128 від 19.08.2019 року.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначив, що у податкового органу були відсутні правові підстави для винесення зазначених вище ППР на його ім`я, оскільки з 08.08.2016 року він не був землекористувачем земельної ділянки, на якій розташоване відчужене нерухоме майно і не може бути належним платником орендної плати за землю, а таким платником є фактичний власник нерухомого майна, яке знаходиться на відповідній земельній ділянці, тобто фактичний землекористувач. У відзиві на позов, відповідач підтвердив, що у нього, на підставі договору оренди земельної ділянки від 12.11.2015 року №157, зареєстрованому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.01.2016 року за номером 13048626, в користуванні перебувала земельна ділянка площею 0,0748 га по АДРЕСА_1 (між будинками №3 та №5), м. Кропивницький. Натоміть в подальшому, між ним та Міською радою м. Кропивницького 09.04.2019 року укладено угоду №23 про розірвання договору оренди земельної ділянки від 12.11.2015 року №157.

Тобто, відповідач фактично не погоджується із винесення податковим органом зазначених ППР та стверджує про їх протиправність.

З цього приводу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Вказані ППР не охоплюються предметом цього адміністративного позову, оскільки ці рішення суб`єкта владних повноважень не є предметом спору у даній справі та у суду відсутні процесуальні повноваження у межах розгляду цієї справи здійснювати правовий аналіз цих ППР щодо правомірності нарахування грошових зобов`язань в загальному розмірі 180214,26 грн.

Враховуючи, що предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача несплаченого податкового боргу, то предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкового боргу в судовому порядку, зокрема, встановлення факту його сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту, перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі, в черговості, та за рахунок платежів, встановлених Податковим кодексом України.

В той час питання правильності нарахування податкових зобов`язань та правомірності податкових повідомлень-рішень не є предметом спору в цій справі.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби у відповідності до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів.

Суд убачає, що на адресу відповідача надсилалась податкова вимога форми "Ф" від 11.11.2021 року №0-1123 (а.с12), яку надіслано відповідачу у встановленому законом порядку (а.с.13). Однак вказана податкова вимога залишилась без належного виконання.

Отже, усі ППР та податкова вимога відповідачем отримані, але вважаючи ці рішення позивача протиправними, ОСОБА_1 їх до суду не оскаржив. Більш того, не подав до суду зустрічного позову.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу.

Згідно з пунктом 95.1. статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).

З аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що за наслідком несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов`язання формується податковий борг. Якщо платник, не сплатив зобов`язання, то податкові органи надсилають податкову вимогу у якій зазначається сума податкового зобов`язання яка має бути сплачена протягом 60 днів. У випадку несплати такого податкового зобов`язання, податковий борг погашається шляхом стягнення коштів зокрема з рахунків платника податків.

Станом на дату винесення цього рішення у суду відсутні відомості щодо повної чи часткової сплати відповідачем податкового боргу.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб за 2016 -2019 р.р. в сумі 180214,26 грн. є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки, відповідно до приписів статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006; код ЄДРПОУ ВП 43995486) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь місцевого бюджету Кропивницької територіальної громади Кіровоградської області (назва отримувача: ГУК у Кіров.обл./тг м.Кропив/18010900; код отримувача 37918230; номер рахунку UА0011002; код класифікації доходів бюджету 18010900) заборгованість з орендної плати з фізичних осіб за 2016-2019 р.р. в сумі 180214,26 грн., в т.ч. 180214,26 грн. основного зобов`язання.

Копію рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук