Справа № 300/4336/22
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
"22" грудня 2022 р. Справа № 300/4336/22
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Біньковська Н.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказів, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , відповідно до змісту якого просить: визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.2022 № 150 в частині призову на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до Військової частини № НОМЕР_2 ; визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 04.06.2022 № 150 про призначення до Військової частини № НОМЕР_2 та приступлення до виконання обов`язків.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу з дня вручення цієї ухвали десятиденний строк для усунення вказаних у ній недоліків шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску, належним чином засвідчених копій наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 150, прийнятого у червні 2022 року та наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.06.2022 №150.
Ухвалою суду від 28.11.2022 повернуто ОСОБА_1 заяву про поновлення строків звернення до суду від 15.11.2022 без розгляду, а також продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, та надано з дня вручення цієї ухвали п`ятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі суду від 01.11.2022 недоліків позовної заяви.
На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 01.11.2022 позивачем надано витяг з наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.06.2022 №180. Також ОСОБА_1 подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позовні вимоги викладені наступним чином: визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.06.2022 № 180 в частині призову на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до Військової частини № НОМЕР_2 та визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 04.06.2022 № 150 про призначення до Військової частини № НОМЕР_2 та приступлення до виконання обов`язків.
Крім того, позивачем надано заяву про поновлення строку звернення до суду. На обгрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду зазначає, що безпосередньо під час вручення повістки працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 інформував їх про наявність підстав через які він не підлягає призову, однак такі аргументи залишилися без відповіді. Перебуваючи у місці дислокації Військовій частині НОМЕР_1 стверджує, що знову звертався до командування із письмовими заявами із відповідними документами, однак жодної відповіді не отримував та ставити будь-які відмітки про отримання вказаних документів представники Військової частини НОМЕР_1 відмовлялися. Також зазначає, що його направляли за місцем знаходження ІНФОРМАЦІЯ_1 , де знову ж таки письмово, із наданням копій всіх документів ОСОБА_2 звертався до командування, однак у відмітці про отримання позивачу було відмовлено та відправлено до Військової частини НОМЕР_1 . Позивач стверджує, що після цього знову написав рапорт, який разом із копіями відповідних документів надіслав поштовим зв`язком, однак відповіді так і не отримав. З 28.09.2022 відправлений із місця знаходження Військової частини НОМЕР_1 та перебуває у зоні бойових дій. Вважає, що саме з вини відповідачів не міг отримати оскаржувані накази у письмовому вигляді, їх представники відмовлялися робити відмітки про отримання листів, а тому строк звернення до суду пропущений з поважних причин з незалежних від позивача обставин.
Згідно із пунктом 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Відповідно до частини першої та шостої статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІ1 «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, є одним із видів військової служби.
Згідно із частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
За приписами частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Таким чином, строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо призову позивача на військову службу в особливий період, охоплюється спеціальною нормою частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Суд зазначає, що місячний строк визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.
Суд звертає увагу на те, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Вирішуючи питання поважності причин пропуску строку звернення до суду, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі №9901/32/20 вказала:
«...правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду не знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.
Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду».
Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів слідує, що позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.06.2022 № 180 в частині призову на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до Військової частини № НОМЕР_2 та визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 04.06.2022 № 150 про призначення до Військової частини № НОМЕР_2 та приступлення до виконання обов`язків.
Однак, до суду за захистом своїх прав із позовною заявою позивач звернувся 24.10.2022, тобто поза межами місячного строку, встановленого частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вказуючи на поважність причин пропуску строку звернення до суду позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду зазначає, що звертався із відповідними рапортами до відповідачів, однак не отримував жодних відповідей, у проставленні відміток про отримання рапортів йому відмовляли, а тому позивач надіслав відповідачам поштовим зв`язком рапорти із відповідними документами. На підтвердження надіслання вказаних документів долучає копії квитанцій підприємства поштового зв`язку.
З цього приводу суд зазначає, що квитанція ТОВ «Нова пошта» про направлення листа командиру Військової часини НОМЕР_1 датована 11.11.2022, тобто вже після звернення до суду із цим позовом.
Суд звертає увагу, що позивачем надано копію військового квитка серії НОМЕР_3 , в якому міститься відмітка ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.06.2022 про те, що ОСОБА_1 призваний по мобілізації згідно указу Президента України № 64/2022 від 25.02.2022.
Тобто, позивачу було достеменно відомо про існування підстав для внесення такого запису, зокрема, наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.06.2022 № 180 та, як наслідок, дислокування ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , що ним і не заперечується.
Позивач не навів жодних причин, які б перешкоджали йому звернутися до суду із позовом про оскарження наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.06.2022 № 180 та наказу Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 04.06.2022 № 150 у встановлений законодавством строк.
Покликання на те, що копії згаданих наказів йому не було надано, вжиття заходів для їх отримання не є тієї обставиною, яка перешкоджала звернутися до суду протягом місячного строку. Слід зауважити, що позивачем до позовної заяви не додано копії оскаржуваних наказів, а до заяви про усунення недоліків позовної заяви долучено заяву про витребування наказу Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.06.2022 № 150. Отже, відсутність оскаржуваних наказів не завадила позивачу звернутись із позовом до суду 24.10.2022.
Більше того, в матеріалах позовної заяви відсутні докази звернення до відповідачів із відповідними запитами про отримання вказаних наказів до моменту звернення до суду із цим позовом.
Матеріали позову свідчать про звернення до Військової частини НОМЕР_1 вже після звернення до суду із цим позовом, а саме 11.11.2022.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Крім того, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №№22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1998 «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» зазначено, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

В пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1998 «Осман проти Сполученого королівства» та пункті 54 рішення від 19 червня 2001 року «Круз проти Польщі» зазначено, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 25.01.2000 Європейський суд з прав людини зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п.33 рішення від 21.12.2010 у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

З огляду на зазначене, вказані позивачем в заяві про поновлення строку звернення до суду підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, на переконання суду, є неповажними. Позивачем не надано суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною 2 статті 123 КАС України передбачено, зокрема, що у разі, якщо вказані у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На підставі наведеного, керуючись ч.2. ст.123, п.1 ч.4,ч.5 ст.169, ст.241, ст.248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу - повернути позивачу з усіма доданими до них матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.