Справа № 540/2570/19
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/2570/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі від 28.08.2019 № 04991405 та № 05001405, прийняті за наслідками проведення фактичної перевірки від 20.07.2019, як такі, що не відповідають вимогам законодавства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що контрольна закупівля не проводилась, направлення та перевірку не пред`являлось, жодних актів в її присутності не складалось. При цьому, на час прийнятті наказу про призначення перевірки та проведення перевірки вона не є суб`єктом господарювання, бо не має статусу фізичної особи-підприємця, у зв`язку з припиненням діяльності.

В матеріалах справи міститься відзив на позов, поданий представником Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що саме на етапі допуску до перевірки платником податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення. Податковим органом були дотримані всі приписи законодавства щодо порядку проведення фактичних перевірок. При цьому, після припинення державної реєстрації підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватися як фізична особа-платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності. Позивач припинила підприємницьку діяльність, проте не знята з обліку як платник податків та продовжує здійснювати реалізацію алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 13 липня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у цій справі № 540/2570/19 скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до Херсонського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2022 року прийнято до провадження адміністративну справу та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 29.05.2002 року проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (а.с. 14, 153).

26 грудня 2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (а.с. 154).

26 червня 2019 року ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі видано наказ про проведення фактичних перевірок № 875, яким затверджено перелік суб`єктів та/або об`єктів та їх адреси, які підлягають відпрацюванню, до якого включено, зокрема ФОП ОСОБА_1 (магазин АДРЕСА_1 ) (а.с. 28).

20 липня 2019 року заступником начальника відділу Мальованим Р.В. та головним державним ревізор-інспектором Кузьміновим С.В. на підставі наказу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 26.06.2019 №875 та направлень від 04.07.2019 №0652 та №0653 проведено фактичну перевірку кафе, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 », в ході проведення якої складено акт фактичної перевірки від 20.07.2019 року № 0266/21/22/РРО/ НОМЕР_2 (а.с. 32-33).

28 серпня 2019 року ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на підставі акту від 20.07.2019 року № 0266/21/22/РРО/ НОМЕР_2 , винесено податкове повідомлення-рішення № 05001405, яким застосовано до ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції у розмірі 40800,00 грн., а також податкове повідомлення-рішення № 04991405, яким застосовано до ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1,00 грн. (а.с. 46-48).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно пп. 21.1.1, 21.1.4 п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Стаття 81 ПК України визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Згідно ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимо ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

Згідно ст. 81 ПК України у разі непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що законодавцем встановлено випадки, коли платник податків може скористатись правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки, а саме непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків документів, визначених абзацами другим-четвертим пункту 81.1 ст. 81 ПК України (направлення та наказу на проведення перевірки, службового посвідчення); оформлення документів, вказаних в абзацах другому-третьому пункту 81.1 ст. 81 ПК України, з порушенням вимог, встановлених цим пунктом.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених зокрема у постанові від 03 грудня 2020 року по справі № 823/716/17, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що фактичну перевірку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) призначено на підставі пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України (а.с. 28 з.б.).

При цьому, згідно пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на дату призначення перевірки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) існували обставини, на підставі яких було призначено фактичну перевірку, зокрема наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи відповідачем, суб`єктом владних повноважень, до суду не надано, в матеріалах справи зазначені докази відсутні.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що на момент призначення перевірки та на момент проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) припинила діяльність, про що свідчить запис внесений в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26.12.2016 року (а.с. 154).

Разом з тим, з аналізу приписів ПК України слідує, що фактична перевірка платника податків є перевіркою дотримання суб`єктом господарювання вимог закону саме на поточний момент (фактичний момент перевірки), що кореспондується із правом податківців прийти на перевірку без попередження у будь-яку годину доби, згідно робочого графіка підприємця.

В той же час, згідно вимог ПК України, фактично єдиною підставою для здійснення податкової перевірки суб`єкта господарювання, який припинив здійснення господарської діяльності, може бути документальна позапланова перевірка на підставі пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або подання заяви про зняття з обліку платника податків.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) продовжувала здійснювати діяльність як фізична особа-підприємець та реалізовувала товари, відповідачем, суб`єктом владних повноважень, не надано.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що перед проведенням фактичної перевірки було здійснено контрольну розрахункову операцію, оскільки в акті від 20.07.2019 року не вказано, яка саме особа здійснила продаж товарів, як і не надано доказів того, що така особа перебувала у трудових чи цивільно-правових відносинах з ФОП ОСОБА_1 .

Крім того, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що під час проведення фактичної перевірки посадовими особами податкового органу відбирались пояснення, або був зафіксований засобами аудіо-, фото- та відеотехніки факт продажу товару без видачі розрахункового документу встановленої форми.

В матеріалах справи наявні фотозображення, які надані відповідачем, на яких зображені магазин, алкогольні напої та тютюнові вироби, з яких неможливо встановити місце та час вчинення цих фотозображень. При цьому, вказані зображення не містять даних щодо того ким саме вони зроблені, на якій підставі та в межах якого заходу (а.с.36-40).

Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на постанову Верховного Суду по справі № 817/429/16, оскільки постанова Верховного Суду по справі № 817/429/16 ухвалена за інших фактичних обставин. Зокрема, у межах справи № 817/429/16 фактичну перевірку позивача було здійснено у той час, коли позивач здійснював підприємницьку діяльність, проте податкові повідомлення-рішення були прийняті вже після того, як господарська діяльність позивача була припинена. У цьому контексті, дійсно, після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності, фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності.

Водночас, у межах даної справи, грошові зобов`язання нараховані позивачу податковими повідомленнями-рішеннями вже після припинення ним підприємницької діяльності та за наслідками фактичної перевірки, яка також призначена та проведена після припинення підприємницької діяльності, що свідчить про помилковість доводів та відмінність обставин даної справи від справи № 817/429/16.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 28.08.2019 року № 04991405, № 05001405, прийняті необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мали значення для їх прийняття, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 139 КАС України, з Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, адреса місцезнаходження: 73026, м. Херсон, просп. Ушакова, 75) про скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомленнярішення ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі від 28.08.2019 року № 04991405, № 05001405.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, адреса місцезнаходження: 73026, м. Херсон, просп. Ушакова, 75) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук