Справа № 620/2342/22
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2342/22 Головуючий у 1 інстанції - Житняк Л.О.
Суддя - доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.08.2022 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Онікс Агро-Трейд» до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - відділ державного нагляду (контролю) у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Онікс Агро-Трейд» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області від 18.01.2022 № 329204;

- визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області від 18.01.2022 № 329203.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.08.2022 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 07.12.2021 посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки була проведена рейдова перевірка транспортного засобу марки RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_1 та проведено зважування.

Під час перевірки водієм було надано посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на підставі якого було встановлено, що транспортний засіб належить позивачу та використовується ним.

Габаритно-ваговий контроль здійснено за допомогою засобу вимірювальної техніки, ваги автомобільні електронні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу AR-WIM, заводський № 0011094, засіб відповідає вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробування за класом 2D», що підтверджується свідоцтвом №35-02/4127 чинного до 26.05.2022.

Після проходження габаритно-вагового контролю в автоматизованому режимі габаритно-ваговим комплексом було видано чек зважування, на підставі якого і було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

За результатами габаритно-вагового контролю було встановлено, що навантаження на строєну вісь транспортного засобу складає 23,21 т. при нормативно допустимих 22 т. Таким чином, вагові параметри навантаження на строєну вісь перевищили нормативно допустимі на понад 5%.

Даний факт підтверджується талоном зважування від 07.12.2021.

В зв`язку з виявленням вищезазначеного порушення, виконуючи функції покладені на них державою, державними інспекторами було складено акт додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.12.2021 №328192, який відповідно до п.21 Порядку №1567 складається в одному примірнику.

Ознайомлюватися зі складеним актом водій ОСОБА_1 відмовився, про що державним інспектором зазначено в самому акті.

Також, 07.12.2021 посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки була проведена рейдова перевірка транспортного засобу марки MAN, державний номерний знак НОМЕР_2 та проведено зважування.

Під час перевірки водієм було надано посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на підставі якого було встановлено, що транспортний засіб належить позивачу та використовується ним.

Габаритно-ваговий контроль здійснено за допомогою засобу вимірювальної техніки, ваги автомобільні електронні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу AR-WIM, заводський № НОМЕР_3 , засіб відповідає вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробування за класом 2D», що підтверджується свідоцтвом №35-02/4127 чинного до 26.05.2022.

Після проходження габаритно-вагового контролю в автоматизованому режимі габаритно-ваговим комплексом було видано чек зважування, на підставі якого і було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

За результатами габаритно-вагового контролю було встановлено, що навантаження на строєну вісь транспортного засобу складає 24,070 т. при нормативно допустимих 22 т. Таким чином, вагові параметри навантаження на строєну вісь перевищили нормативно допустимі на понад 5%.

Даний факт підтверджується талоном зважування від 07.12.2021.

В зв`язку з виявленням вищезазначеного порушення, виконуючи функції покладені на них державою, державними інспекторами було складено акт додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.12.2021 №328116, який відповідно до пункту 21 Порядку 1567 складається в одному примірнику.

Ознайомлюватися зі складеним актом водій ОСОБА_2 відмовився, про що державним інспектором зазначено в самому акті.

06.01.2022 позивачу було направлено повідомлення про розгляд справи про правопорушення законодавства про автомобільний транспорт із зазначенням дати та часу і місця розгляду справи, що підтверджується фіскальним чеком AT «Укрпошта» зі списком № 415 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих з вказанням адресата та адреси, куди повідомлення про розгляд справи направлялося.

18.01.2022 позивач на розгляд справи не з`явився, жодних заяв, клопотань, заперечень не надав.

За результатами розгляду порушень вказаних в акті від 07.12.2021 № 328192 та від 07.12.2021 № 328116, відповідно до абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» на позивача винесено постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18.01.2022 № 329204 та №329203.

Вважаючи вказані постанови протиправними, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач у спірних правовідносинах не мав статусу автомобільного перевізника, не є належним суб`єктом господарювання, який повинен нести відповідальність за порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18.01.2022 № 329204 та № 329203 підлягають скасуванню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржувані постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу є законними та обґрунтованими, прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Правові засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-ІІІ), який регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до норм ч. 3, 4 і 7 ст. 6 Закону № 2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Зокрема, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, забезпечує: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування, у разі виявлення порушень, та вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

За змістом ч. 14 ст. 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення № 103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства). Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п. 8 Положення № 103).

Відповідно до приписів ч. 12 ст. 6 Закону № 2344-III, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

За змістом ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 48 Закону № 2344-III у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

За приписами ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пункт 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, передбачає, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (далі - Порядок № 879).

Відповідно до пп. 4 п. 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пункт 3 Порядку № 879 передбачає, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з п. 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п. 18 Порядку № 879).

Відповідно до п. 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 % подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Слід врахувати, що відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів, у силу норм законодавства, застосовується саме до автомобільних перевізників. Тобто, суб`єктом юридичної відповідальності згідно абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344, є автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

За змістом ст. 33 Закону № 2344-III автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах.

Крім того, ст. 60 цього ж Закону (а саме абзацем 14 частини 1) встановлена відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, як було правильно зазначено судом першої інстанції, відповідальність за порушення вимог законодавства в сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів несуть саме перевізники.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з актів від 07.12.2021 № 328192 та від 07.12.2021 № 328116 було встановлено, що вагові параметри навантаження на строєну вісь перевищили нормативно допустимі на понад 5% (навантаження на строєну вісь транспортного засобу складала 24,070 т. та 23,21 т відповідно при нормативно допустимих 22 т.).

Викладене, з урахуванням положень наведених вище нормативних актів та приписів ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» є підставою для застосування штрафних санкцій до перевізника.

В той же час, згідно ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»: «автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами».

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Онікс Агро-Трейд» та ФОП ОСОБА_3 укладений договір оренди транспортних засобів від 29.11.2021, де визначено, що ТОВ «Онікс Агро-Трейд» (орендодавець) зобов`язується передати в тимчасове платне користування транспортні засоби, а ФОП ОСОБА_3 (орендар) зобов`язується їх прийняти:

- спеціалізований вантажний сідловий тягач марки RENAULT, модель PREMIUM 450.19Т. рік випуску 2009, державний реєстраційний № НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_4 . Транспортний засіб належить орендодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_5 ;

- спеціалізований вантажний сідловий тягач марки MAN, модель TGX 18.480, рік випуску 2011, державний реєстраційний № НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_6 . Транспортний засіб належить орендодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_7 ;

- спеціалізований напівпричіп самоскид марки ROBUSTE, модель S3803W2C, рік випуску 1996, державний реєстраційний № НОМЕР_8 , № шасі НОМЕР_9 . Транспортний засіб належить орендодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_10 .

Також, згідно товарно-транспортної накладної від 06.12.2021 № 3/ЧК вбачається, що перевізником вказано ФОП ОСОБА_3 з ІПН НОМЕР_11 . Крім цього, згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на спеціалізований напівпричіп самоскид марки STAS, моделі SA33-6K, рік випуску 1995, державний реєстраційний № НОМЕР_12 , № шасі НОМЕР_13 , що підтверджує перебування напівпричепа у власності ФОП ОСОБА_3 .

Тобто, позивач не є перевізником та не може нести відповідальність за перевищення перевізником нормативу вагового або габаритного параметру виключно на підставі того, що вказаний автомобіль на праві власності належить йому, в той час як знаходиться в оренді.

Отже, суд першої інстанції мав підстави для висновку про те, що позивач, в розумінні вимог Закону № 2344-III, в межах спірних правовідносин не є автомобільним перевізником, а отже, не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у зв`язку з чим правових підстав для застосування до нього адміністративно господарського штрафу згідно з абз. 14 ч. 1 ст. 60 цього ж Закону немає.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.08.2019 у справі № 806/1450/16.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18.01.2022 № 329204 та № 329203 є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

При цьому, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову та вважає, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.08.2022 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 22.12.2022.