Справа № 300/2224/22
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" грудня 2022 р. справа № 300/2224/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Зеленської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась в суд з позовною заявою до Зеленської сільської ради (надалі відповідач) про визнання бездіяльності протиправною щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на західній околиці с. Бистрець, Зеленської сільської ради, Верховинський район, Івано-Франківська область та зобов`язання розглянути по суті подану заяву і прийняти рішення про надання чи відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки у власність на протязі тридцяти календарних днів з дня закінчення воєнного стану в Україні.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила про те, що 03.12.2022 звернулась до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної у власність, орієнтовною площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на західній околиці с. Бистрець, Зеленської сільської ради, Верховинський район, Івано-Франківська область. Однак, станом на подання позовної заяви до суду, відповідач не розглянув зазначену заяву, не повідомив про стан розгляду заяви, що на думку позивача є протиправною бездіяльністю.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.06.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомленням (виклику) сторін (а.с.17-18).
Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, вказав на правомірність своїх дій, оскільки за результатом розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної у власність, орієнтовною площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на західній околиці с. Бистрець, Зеленської сільської ради, Верховинський район, Івано-Франківська область, Зеленською сільською радою прийнято рішення від 07.12.2022 про відмову у задоволенні цієї заяви (а.с. 23).
Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням зібраних доказів, судом встановлені наступні обставини.
ОСОБА_1 , 03.12.2021 звернулася до Зеленської сільської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної у власність, орієнтовною площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на західній околиці с. Бистрець, Зеленської сільської ради, Верховинський район, Івано-Франківська область (а.с.6).
За результатом розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної у власність, орієнтовною площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на західній околиці с. Бистрець, Зеленської сільської ради, Верховинський район, Івано-Франківська область, Зеленською сільською радою прийнято рішення від 07.12.2022 про відмову у задоволенні цієї заяви, вказавши територія де знаходиться земельна ділянка на яку претендує ОСОБА_1 не передбачена для індивідуального дачного будівництва. Крім того, відмовляючи у задоволенні зазначеної заяви, відповідачем враховано результат голосування та той факт, що дана земельна ділянка находиться у користуванні інших осіб.
Позивач вважає, що відповідачем допущено бездіяльність щодо прийняття рішення за її зверненням та вважаючи таку бездіяльність протиправною, звернулася до суду з метою захисту свого порушеного права.
Предметом розгляду у цій справі є оцінка відповідності дій (бездіяльності) відповідача щодо розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з частиною першою статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
За змістом абзацу першого частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Відповідно до частини другої статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадян в межах норм безоплатної приватизації визначено статтею 118 Земельного кодексу України.
Відповідно до частини шостої, абзацу першого частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Частиною десятою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Аналіз вищенаведених норм права вказує, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, зобов`язаний у місячний строк з дня реєстрації поданого клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність таке клопотання розглянути та за наслідками його розгляду прийняти вмотивоване рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.
Суд відзначає, що у межах спірних правовідносин уповноваженим органом на прийняття рішень про надання (відмову у наданні) позивачу дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва згідно поданої нею заяви від 03.12.2021 є Зеленська сільська рада, що не заперечується сторонами.
Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Згідно з частиною першою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Отже, результат розгляду відповідним органом місцевого самоврядування клопотання особи про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки повинен оформлятися індивідуальним актом такого органу у формі рішення.
Суд встановив, що позивач звернулася до Зеленської сільської ради із заявою від 03.12.2021, в якій просила надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на західній околиці села Бистрець, Зеленської сільської ради, Верховинського району, Івано-Франківської області.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, за результатами розгляду зазначеної заяви позивача, 10-та сесія 8-го демократичного скликання Зеленської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області прийняла рішення від 07 грудня 2021 року № 97 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (безоплатно) орієнтовною площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на західній околиці села Бистрець», яким вирішила залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що згідно Генерального плану території Зеленської сільської ради, у с.Бистрець, дана територія, де знаходиться земельна ділянка на яку претендує ОСОБА_1 не передбачена для індивідуального дачного будівництва, а також, земельна ділянка у наданому графічному матеріалі місця розташування земельної ділянки, не є вільною та перебуває у користуванні інших осіб.
Таким чином, відповідач, як орган місцевого самоврядування, уповноважений у межах спірних правовідносин на прийняття рішення про надання (відмову у наданні) позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва згідно поданої нею заяви від 03.12.2021 року, зазначену заяву розглянув та за результатами розгляду такої прийняв відповідне рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, із зазначенням у такому рішенні мотивів відмови.
Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
За таких обставин суд з урахуванням меж заявлених позовних вимог доходить висновку про те, що у цій справі відповідач не допустив протиправної бездіяльності в частині розгляду заяви позивача від 0312.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва, та прийняття за результатами розгляду заяви рішення, тому й підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача відсутні.
При цьому суд не надає правову оцінку рішенню відповідача від 07.12.2021 №97 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (безоплатно) орієнтовною площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на західній околиці села Бистрець», оскільки таке рішення, ураховуючи заявлені позивачем позовні вимоги, не є предметом оскарження у цій справі.
Зважаючи на те, що у межах спірних правовідносин відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не допустив протиправної бездіяльності в частині розгляду заяви позивача від 03.12.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва, та прийняття за результатами розгляду такої заяви рішення №97 від 07.12.2021 яке не є предметом оскарження у цій справі, тому підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача розглянути заяву по суті та прийняти рішення про надання чи відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (безоплатно) орієнтовною площею 0,1000га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на західній околиці села Бистрець, Зеленської сільської ради, Верховинського району, Івано-Франківської області, на протязі тридцяти календарних днів з дня закінчення воєнного стану в Україні, також відсутні.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
В силу вимог статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
у задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Зеленська сільська рада, , адреса: присілок Завій, буд.560, с. Зелене, Верховинський район, Івано-Франківська область, 78730

Суддя /підпис/ Скільський І.І.