Справа № 369/2897/22
Суддя: Волчко А. Я.
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/2897/22
Провадження № 2-а/369/132/22
РІШЕННЯ

Іменем України

15.12.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Волчко А.Я.,

за участю секретаря: Миголь А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Києво- Святошинського районного суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, треті особи: Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, ОСОБА_2 про визнання протиправної та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та стягнення майнової шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

23.02.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, треті особи: Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, ОСОБА_2 про визнання протиправної та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та стягнення майнової шкоди.

06.02.2022Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 06.02.2022 року інспектором з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Драбським Романом Володимировичем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ОДП0026005 (надалі - постанова).

Згідно зазначеної постанови суть порушення зазначена наступна: 06.02.2022 о 13:05:20 в м. Одеса, на вул. Генуезька, 24/1 водій транспортного засобу Subaru Forester номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку, стоянку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території (копії зроблених інспектором фотографій додаються).

Згідно даної постанови власника транспортного засобу - ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. З ст. 122 КУпАП та п. 15.9 Правил дорожнього руху (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, надалі - ПДР) та накладено штраф у розмірі 680 грн. 06.02.2022 року штраф позивачем було сплачено у розмірі 340,00 грн. (50% у термін 10 днів).

Позивач вважає постанову протиправною з огляду на такі підстави: відсутній склад адміністративного правопорушення та відсутні належні та допустимі докази вчинення інкримінуємого правопорушення; постанова винесена без участі позивача чим позбавлено гарантованого права на правову допомогу; ОСОБА_2 не є уповноваженою особою на винесення постанов про адміністративні правопорушення.

Позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 06.02.2022 серія ОДП0026005; стягнути з Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 347,48 грн.; стягнути з Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.02.2022 було відкрито провадження в адміністративній справі та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

23.08.2022 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву відповідно до якого зазначено, що на позивача накладено адміністративне стягнення відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, за порушення пункту 15.9 и ПДР України. Відповідно до пункту 15.9 и ПДР, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Зі змісту матеріалів фотофіксації, які долучені до матеріалів справи, вбачається, що транспортний засіб, який зареєстрований за позивачем, зупинено безпосередньо в місці виїзду.

Як зазначено у відзиві на позовну заяву, позивачем не доведено відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП та відповідно не спростовано правомірність дій інспектора з паркування при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч. 4 і 5 ст. 250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, докази, надані на її обґрунтування, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши зібрані у справі докази, дійшов до наступного висновку.

Як вбачається із оскаржуваної постанови серії ОДП0015005, складеної 06.022022 року Інспектором з паркування ОСОБА_2 , 06 лютого 2022 року о 13:05:20 в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як водій транспортного засобу марки SUBRU FORESTER ном. Знак НОМЕР_2 здійснив зупинку, стоянку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим порушила пункт 15.9, и ПДР, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. 00 коп.

Крім того, в постанові зазначено, що технічним засобом, яким здійснено фото/відеофіксацію правопорушення: Lenovo Tab M8 063796e99a241378.

Позивачем 06.02.2022 року було сплачено штраф у розмірі 340,00 грн., відповідно до Інформації про сплату штрафу.

Разом з тим, добровільна сплата штрафу не є визнання факту вчинення адміністративного правопорушення, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.07.2019 у справі № 757/2757/16-а.

Як встановлено ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

В свою чергу, згідно пункту 1 статті 247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тощо.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 1995 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи постанову було складено 06.02.2022 року Інспектором з паркування Драбським Романом Володимировичем.

Згідно зі статтею 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з розділом 1 Положення про відділ зв`язку, телекомунікаційного та правового забезпечення управління транспорту та пасажирських перевезень ДТЗОДР ОМР, затвердженого Директором департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради С.М. Тетюхіним 02.02.2021 року, відділ зв`язку, телекомунікаційного та правового забезпечення управління транспорту та пасажирських перевезень ДТЗОДР ОМР є структурним підрозділом департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради.

Згідно посадової інструкції інспектора з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркування управління розвитку транспортної інфраструктури департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Драбського Романа Володимировича, завданнями та обо`язками інспектора з паркування є: Здійснює контроль за дотриманням законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в частині порушення правил зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів фізичними і юридичними особами. В рамках наданих повноважень здійснює заходи, спрямовані на дотримання законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в частині порушення правил зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів фізичними і юридичними особами: Проводить моніторинг території міста на предмет дотримання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів», Закону України «Про дорожній рух», Кодексу України про адміністративні правопорушення, рішень та розпоряджень Одеської міської ради, Правил дорожнього руху України, інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в частині порушення правил зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів. Виявляє і фіксує порушення правил зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів зафіксованих в режимі фотозйомки (відеозапису), а також вживає заходи адміністративного впливу відносно відповідальних осіб. Здійснює тимчасове затримання транспортних засобів, розміщення якого суттєво перешкоджає дорожньому руху, з подальшою доставкою для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку. Виявляє та фіксує порушення, що допущені посадовою особою суб`єкта господарювання в утриманні, розміщенні та функціонуванні майданчиків для паркування транспортних засобів, визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо майданчиків для паркування та територій автостоянок. Здійснює заходи адміністративного впливу: складає повідомлення про порушення законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в частині порушення правил зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів, передбачених частинами першою, третьою, сьомою статті 122 та частинами першою, другою, восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення для подальшого притягнення винних осіб до передбаченої законом відповідальності; виносить постанови про накладання штрафних санкцій у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в частині порушення правил зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів, передбачених частинами першою, третьою, сьомою статті 122 та частинами першою, другою, восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема складення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, за порушення законодавства у сфері паркування є складовою частиною виконання посадовою особою Інспекції з паркування своїх обов`язків, а отже Інспектор з паркування Драбський Роман Володимирович був наділений повноваженнями для винесення постанови про адміністративне правопорушення.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та ПДР України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає обсяг прав та обов`язків водія, є також ПДР, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 ПДР відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлює єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, згідно із п. 1.3 ПДР.

Пунктом 15.9 (и) ПДР визначено, що зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Як визначено п.1.10 ПДР зупинкою є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу; прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Разом з тим, п. 1.9 ПДР зазначає, що особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що належний йому легковий автомобіль був зупинений безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч. 1-3 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).

До матеріалів справи відповідачем долучено відповідну фотофіксацію (із зазначенням дати, місця розташування транспортного засобу та географічних координат) вказаних обставин в кількості двох зображень з різних ракурсів.

З наявних у справі матеріалів фотофіксації, враховуючи зафіксовані виміри відстані, вбачається факт розміщення транспортного засобу марки SUBRU FORESTER ном. знак НОМЕР_2 безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території.

Твердження позивача про необхідність замірів відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, судом не береться до уваги, оскільки в постанові серії ОДП0026005 від 06.02.2022 року, у п. 6 суть і обставини справи правопорушення зазначено здійснення транспортним засобом зупинки «безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території», а не зупинки «ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій».

Таким чином, оскаржувана постанова від 06.02.2022 року винесена у межах повноважень відповідача, в порядку та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи, а відтак, суд дійшов висновку, що позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України, під час встановлення адміністративного правопорушення та накладення на позивача адміністративного стягнення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстави для задоволення вимоги про її скасування не підлягають задоволенню.

Враховуючи правомірність вищезазначеної постанови також не підлягає до задоволення вимога щодо стягнення з Департаменту транспорту на користь позивача судових витрат та майнової шкоди.

На підставі вищевикладеного, ст. 19 Конституції України, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ст. 14-2, ч. 3 ст. 122, ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, треті особи: Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, ОСОБА_2 про визнання протиправної та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та стягнення майнової шкоди, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.Я. Волчко