Справа № 340/4500/22
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/4500/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішення, вимоги про сплату боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення № від 09 листопада 2021 року та вимогу №Ф-0213-1123 від 07.02.2022 про сплату боргу (недоїмки), винесені Головним управлінням Державної податкової служби у Кіровоградській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що в листопаді 2021 року їй стало відомо про те, що в неї є заборгованість (штраф та пеня) з отриманого рішення № від 9 листопада 2021 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. 09.12.2021 року отримала вимогу № Ф-28968-1123 від 02.12.2021 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 8166,96 грн. Звернулась до суду для визнання протиправної та скасування вимоги № Ф-28968-1123 від 02.12.2021 (справа № 340/10505/21). Суд визнав протиправною та скасував вимогу № Ф-28968-1123 від 02.12.2021 року про сплату боргу (недоїмки) на суму 8166,96 грн., та рішення суду набрало законної сили 26.05.2022. Вказує, що в додатку Дія побачила, що на неї відкрито виконавче провадження ВП № 69522426 від 01.08.2022 року за вимогою №Ф -0213-1123У від 07.02.2022 року про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДПС у Кіровоградській області в сумі 9376,57 грн., 8166,96 грн., на погашення боргу, 8166,69 грн., виконавчий збір, виконавчі витрати 254,35 грн., але про відкриття виконавчого впровадження їй не повідомили і тільки після її письмового звернення до відділу ДВС у Кіровоградському районі Кіровоградської області, отримала 22.09.2022 лист № 15775/199-23/3 про відкриття виконавчого провадження. Позивач зазначила, що не може двічі притягатись за одне і те саме порушення. Додатково зазначила, що в період з 18.12.2015 та по теперішній час, працює ТОВ АТБ - Маркет (код 30487219). Роботодавцем здійснювались необхідні відрахування ЄСВ з її заробітної платні. Крім того, вказала, що інше тлумачення норм Закону N 2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів і зареєстровані як фізичні особи-підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Ухвалою судді від 17.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (а.с.37). Крім того, цією ухвалою зобов`язано відповідача, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, подати до суду належним чином завірені копії усіх матеріалів, які були покладені в основу оскаржуваного рішення та вимоги; належним чином завірені копії рішення № від 09 листопада 2021 року та вимоги №Ф-0213-1123 від 07.02.2022 про сплату боргу (недоїмки), обґрунтований розрахунок недоїмки, обчисленої цією вимогою та рішенням з наведенням бази, ставки нарахування єдиного внеску, в розрізі звітних періодів; докази направлення та вручення оскаржуваних рішень; інтегровану картка платника податків - ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску.

Вказана ухвала отримана відповідачем 17.10.2022, про що свідчить довідка про доставку електронного листа від 18.10.2022 (а.с.38). Проте, відповідачем вимоги ували судді не виконано, доказів витребуваних судом не подано.

Ухвалою суду від 23.11.2022 у відповідача повторно витребувано докази (а.с.41).

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач у відзиві на адміністративний позов (а.с.44-45) посилався на те, що згідно інформаційно - комунікаційних систем податкових органів ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) перебувала на обліку в ГУ ДПС у Кіровоградській області (Кропивницька ДПІ) з 17.04.2013, як фізична особа - підприємець. У період з 01.05.2013 по 01.10.2015 провадила діяльність на спрощеній системі оподаткування (1 група). Проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності 11.12.2019. Станом на 01.01.2018 в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 наявна переплата з єдиного внеску в сумі 78,80 гривень. Зазначає, що відповідно до законодавства, сума автоматично нарахованого єдиного внеску, за січень - грудень 2017 року - 8448,00 грн., січень - грудень 2018 року - 9828,72 гривень. Платником ОСОБА_1 подано Звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (далі - Звіти по ЄСВ) в тому числі, за 2017, 2018, 2019 роки. Звіт по ЄСВ за 2017 рік містить помилки тому вважається не поданим, відомості зі звітності страхувальника ОСОБА_1 за 2017 рік не внесено до Реєстру застрахованих осіб. У Звіті по ЄСВ за 2018 рік платником ОСОБА_1 визначено суму нарахованого єдиного внеску за січень - грудень 2018 року - 9828,72 гривень. У Звіті по ЄСВ за 2019 рік визначено суму нарахованого єдиного внеску за січень та лютий 2019 року 1836,12 гривень. Платником ОСОБА_1 у 2017, 2018 роках єдиний внесок не сплачувався. У 2019 році сплачено єдиний внесок в сумі 20113,90 гривень. За порушення термінів сплати єдиного внеску, платнику ОСОБА_1 винесене рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 09.11.2021 № на загальну суму 8246,82 грн., в т.ч. штраф у розмірі 3639,58 грн. та пеня за період з 10.02.2018 по 11.02.2019 у розмірі 4607,24 гривень. Враховуючи нарахований єдиний внесок в сумі 20112,84 грн., винесену штрафну санкцію на суму 8246,82 грн., наявну переплату в сумі 78,80 грн., сплачений єдиний внесок 20113,90 грн. заборгованість зі сплати єдиного внеску, станом на 28.11.2022 складає 8166,96 гривень.

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року у справі № 340/10505/21 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки), винесену Головним управлінням Державної податкової служби у Кіровоградській області №Ф 28968-1123 від 02.12.2021 року на суму 8166,96 грн. (а.с.27-31).

Також, зазначеним рішенням суду, встановлені наступні обставини: ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 17.03.2013 року, з травня 2013 року по жовтень 2015 року провадила діяльність на спрощеній системі оподаткування.

11.02.2019 року було проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності позивача.

02.12.2021 року відповідачем сформовано та направлено на адресу позивача вимогу №Ф 28968-1123 про сплату боргу (недоїмки), якою повідомлено позивача, що станом на 30.11.2021 року за даними інформаційної системи органу доходів і зборів його заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 8166,96 грн., з яких 3559,72 грн - штрафи, 4607,24 грн. - пеня. (а.с.16)

(Матеріали справи свідчать, що з грудня 2015 року позивач є найманим працівником у Товаристві з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" (), що підтверджується, зокрема, наданими до суду індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-7, у відповідності до яких щомісяця, починаючи з грудня 2015 року зазначеним роботодавцем за позивача, як за застраховану особу, нараховувався та сплачувався єдиний внесок. (а.с.10-11)

Відтак, суд вважаі, що оскільки позивач у вказані періоди був найманим працівником та застрахованою особою у розумінні Закону №2464-VI і єдиний внесок за неї у період її працевлаштування щомісяця нараховував та сплачував роботодавець у розмірі не менше мінімального, тому за відсутності доказів здійснення нею підприємницької діяльності з отриманням відповідного доходу від такої діяльності у ці періоди, він не мав обов`язку зі сплати єдиного внеску ще і як фізична особа-підприємець у розмірі мінімального страхового внеску.

Відповідач, обчислюючи та нараховуючи в ІКП за 2017-2019 роки позивачу недоїмку зі сплати єдиного внеску як фізичній особі-підприємцю, діяв протиправно, оскільки у вказані періоди позивач не належав до кола платників єдиного внеску, передбачених пунктом 4 частини 1 статтею 4 Закону №2464-VI, натомість був застрахованою особою, а платником єдиного внеску за нього був його роботодавець..

Згідно даних комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду ухвалою третього апеляційного адміністративного суду від 26.05.2022 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.01.2022 року у справі №340/10505/21.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року у справі № 340/10505/21 набрало законної сили 26.05.2022.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, обставини встановлені рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року у справі № 340/10505/21 не потребують додаткового доказування.

Таким чином, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року у справі № 340/10505/21, вже встановлено, що відповідач, обчислюючи та нараховуючи в ІКП за 2017-2019 роки позивачу недоїмку зі сплати єдиного внеску як фізичній особі-підприємцю, діяв протиправно, оскільки у вказані періоди позивач не належав до кола платників єдиного внеску, передбачених пунктом 4 частини 1 статтею 4 Закону №2464-VI, натомість був застрахованою особою, а платником єдиного внеску за нього був його роботодавець.

Як зазначалось раніше, цим же рішенням, суду визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки), винесену Головним управлінням Державної податкової служби у Кіровоградській області №Ф 28968-1123 від 02.12.2021 року на суму 8166,96 грн.

Незважаючи на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року у справі № 340/10505/21, відповідач повторно виносить позивачу вимогу №Ф-0213-1123 від 07.02.2022 про сплату боргу (недоїмки) з огляду на заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафи у розмірі 3559,72 грн., пеня 4607,24 грн., всього у розмірі 8166,96 грн. (а.с.17).

Крім того, за порушення термінів сплати єдиного внеску, платнику ОСОБА_1 винесене рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 09.11.2021 № на загальну суму 8246,82 грн., в т.ч. штраф у розмірі 3639,58 грн. та пеня за період з 10.02.2018 по 11.02.2019 у розмірі 4607,24 гривень. (а.с.48)

Не погодившись з даною вимогою про сплату боргу (недоїмки), а також з оскаржуваним рішенням, та наявною заборгованістю зі сплати єдиного внеску, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України в частині відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, та нормами Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 №2464-VI в частині правових та організаційних засад забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умов та порядку його нарахування і сплати та повноважень органу, що здійснює його збір та ведення обліку (надалі Закон №2464-VІ).

Відповідно до п.п.2, 6 ч.1 ст.1 Закону №2464-VІ єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ст.2 Закону №2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4, пункту 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №2464-VI облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - учасниками накопичувальної пенсійної системи), - з Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах праці, трудових відносин та зайнятості населення, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом.

Взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється податковим органом шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Згідно ч.2 ст.5 Закону №2464-VI взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 4, 5, 5-1, 15 та 16 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється податковим органом з внесенням Пенсійним фондом відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб.

Частиною 3 статті 5 Закону №2464-VI передбачено, що платникам єдиного внеску, зазначеним у пунктах 1, 4, 5, 5 1 та 15 частини першої статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування безоплатно надсилається повідомлення про взяття їх на облік.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний: 1) своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску; 2) вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; 4) подавати звітність про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Обов`язки, передбачені частиною другою цієї статті, поширюються на платників, зазначених у пунктах 1, 4, 5, 5-1 та 16 частини першої статті 4 цього Закону.

У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем.

Статтею 7 Закону №2464-VІ визначено базу нарахування єдиного внеску.

Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 9 Закону №2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску податковими органами у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до податкових органів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску за минулі періоди, крім випадків сплати єдиного внеску згідно з частиною п`ятою статті 10 цього Закону, здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 25 Закону №2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 року №440/2149/19 сформулював правовий висновок, відповідно до якого особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем. Інше тлумачення норм Закону №2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і зареєстровані як фізичні особи-підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують) та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Судом раніше, вже встановлено, що з грудня 2015 року позивач є найманим працівником у Товаристві з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" (), що підтверджується, зокрема, наданими до суду індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-7, у відповідності до яких щомісяця, починаючи з грудня 2015 року зазначеним роботодавцем за позивача, як за застраховану особу, нараховувався та сплачувався єдиний внесок (а.с.10-11).

Враховуючи, що позивач з грудня 2015 року по червень 2022 року (а.с.10-11) була найманим працівником та застрахованою особою у розумінні Закону №2464-VI і єдиний внесок за неї у період її працевлаштування щомісяця нараховував та сплачував роботодавець у розмірі не менше мінімального, тому за відсутності доказів здійснення ним підприємницької діяльності з отриманням відповідного доходу від такої діяльності у ці періоди, він не мав обов`язку зі сплати єдиного внеску ще і як фізична особа-підприємець у розмірі мінімального страхового внеску.

На виконання вимог ухвали суду від 23.11.2022 про витребування доказів, відповідачем наданий розрахунок штрафної санкції, згідно якого як штраф та і пеня нараховані за період з 10.02.2018 по 07.02.2019 (а.с. 49).

Водночас, в абзаці 2 частини 1 статті 25 Закону №2464-VІ, яка визначає заходи впливу та стягнення, вказано, що положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

З огляду на відсутність у позивача обов`язку зі сплати єдиного внеску, нарахування йому штрафу та пені за несвоєчасність сплати єдиного внеску шляхом винесення оскаржуваного рішення та пені є незаконним.

Стосовно позиції відповідача, що ОСОБА_1 подано скаргу до ДПС України 21.11.2021 щодо скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 09.11.2021 № винесеного ГУ ДПС у Кіровоградській області. Рішенням ДПС України від 15.12.2021 №11378/М/99-00-06-02-01-09 таку скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду, то суд зазначає, скаргу залишено саме без розгляду, з огляду на порушення 10-денного строку для її подання, тобто протиправне нарахування позивачу штрафу та пені не було припинено, та не були вжиті відповідні заходи впливу, що в подальшому змусило позивача звертатись до суду.

Враховуючи встановлені обставини, а також наведені норми законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування рішення № від 09 листопада 2021 року та вимоги №Ф-0213-1123 від 07.02.2022 про сплату боргу (недоїмки), винесені Головним управлінням Державної податкової служби у Кіровоградській області.

З огляду положення ч.1 ст.139 КАС України, здійснені позивачем документально підтверджені витрати на оплату судового збору у сумі 992,40 грн. (а.с.32) слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.132, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, - ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. В. Перспективна, 55, ) про визнання протиправними та скасування рішення, вимоги про сплату боргу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення № від 09 листопада 2021 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 8246,82 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 07 лютого 2022 року №Ф-0213-1123.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснені нею судові витрати на оплату судового збору в сумі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина