Справа № 340/5100/22
Суддя: В.В. Науменко
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/5100/22

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Науменко В.В. перевіривши матеріали у справі

за позовом: Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул. В. Перспективна, б. 55, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету Новомиргородської територіальної громади Кіровоградської області заборгованість з єдиного податку з доходів фізичних осіб-підприємців третьої групи в сумі 18974,93 грн.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) (а.с. 21).

Ухвалу про відкриття провадження направлено позивачу в електронний кабінет системи «Електронний суд», відповідачу - рекомендованим листом на адресу, вказану у позові та зареєстровану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як місцезнаходження відповідача, та отримано особисто відповідачем 11.11.2022 (а.с.25).

Правом подати відзив до суду відповідач не скористався. Згідно з частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вимог частини 3 статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши надані сторонами матеріали та з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 07.07.2003 перебуває на обліку в органах ДПС та відповідно до облікових даних, є платником Єдиного податку з фізичних осіб підприємців 3 групи з встановленою ставкою податку 5% на місяць.

Позивач зазначає про наявність за ФОП ОСОБА_1 заборгованості з єдиного податку та просить стягнути борг в сумі 18974,93 грн.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наявний борг за ФОП ОСОБА_1 в сумі 18974,93 грн., а саме відповідач за 2021 рік самостійно здійснив нарахування єдиного податку.

Так, 05.01.2022 року відповідачем подано до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи підприємця (звітна) за 2021 рік, якою самостійно задекларовано суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в сумі 18974,95 грн. (рядок 14) (а.с. 13).

Самостійно задекларовану суму відповідач не сплатив до бюджету, у зв`язку з чим утворилась відповідна заборгованість. Вказане підтверджено витягом з інтегрованої картки платника податків та довідкою ГУ ДПС у Кіровоградській області, сформованою на її підставі (а.с.11-12).

У зв`язку з несплатою відповідачем грошових зобов`язань позивачем 23.02.2022 року сформовано вимогу Ф №0-1113 (а.с. 15) на суму боргу 18974,93 грн., яку надіслано платникові податків за адресою відповідно до даних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як місцезнаходження відповідача, поштове відправлення вручено відповідачеві особисто 24.05.2022 року (а.с. 16).

Докази, які б підтверджували, що вказана податкова вимога відповідачем оскаржувались, у справі відсутні, тому визначені у ній зобов`язання є узгодженими.

У добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачена.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Враховуючи вимоги пункту 56.11 статті 56 ПК України, грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також, у відповідності до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно із пункту 54.5 статті 54 даного Кодексу, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як закріплено у підпунктів 59.1, 59.5 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Контролюючим органом сформована та надіслана відповідачу податкова вимога форми «Ф» від 23.02.2021 №0-1113 на суму 18974,93 грн., яка не була виконана і у встановленому порядку не оскаржувалась, вважається врученою та узгодженою.

Так, згідно інтегрованої картки платника податків, за період 2021 року утворився борг в сумі 18974,93 грн., які відповідач самостійно нараховав та мав та сплатити у визначені строки.

Відповідно до підпунктів 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 статті 73 КАС України вказує, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У даній справі відсутні витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, а тому судові у справі витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 261, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Кіровоградській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб - підприємців третьої групи в сумі 18974,93 грн., на користь місцевого бюджету Новомиргородської територіального громади, Кіровоградської області (назва отримувача: ГУК у Кіров.обл./тг Новомир/18050400; код отримувача 37918230; номер рахунку ІІА0011543; код класифікації доходів бюджету 18050400)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. Науменко