Справа № 541/2787/22
Суддя: Дністрян О. М.
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/2787/22
Номер провадження 2-а/541/26/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 грудня 2022 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Дністрян О.М.,

при секретарі Докуніній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції в Полтавській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Утюгов Б.О., звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції в Полтавській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Свій позов мотивував тим, що під час руху автодорогою Київ-Харків-Довжанський він був зупинений поліцейським, та питання щодо причин зупинки відповіді не було надано, що є порушенням з боку поліцейського його прав та ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Після перевірки документів поліцейським було винесено незаконну, на його думку, постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП, за буксування причепу, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кг без наявності категорії ВЕ. Вважає, що дії поліцейського щодо притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконними, а постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення винесена з перевищенням повноважень посадовою особою та чисельними порушеннями норм матеріального та процесуального права та є незаконною з наступних підстав: бланк постанови заповнений нерозбірливим почерком, в зв`язку з чим з нього не можливо встановити всю необхідну інформацію, що в свою чергу ускладнює захист моїх порушених прав; в матеріалах справи відсутні докази скоєння правопорушення, або такі докази є неналежними; не зазначено технічний засіб яким здійснено фото та/або відеозапис правопорушення; у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка винесла постанову» - не зазначено повністю без скорочень прізвище, ім`я, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції; невірно зазначено орган поліції, не зазначено реєстраційний номер ТЗ у відповідній графі постанови, постанову складено нерозбірливим почерком, що позбавляє можливості встановити відповідну інформацію з неї. Зазначив, що поліцейський не розглядав адміністративну справу належним чином, не здійснював фіксування зупинки, розгляду справи та винесення постанови. Під час розгляду справи поліцейський неналежно виконував свої обов`язки, не прийняв до уваги та не надав належної правової оцінки положенням пункту 5 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993р. № 340: Водіям транспортних засобів категорій В, С1, С D1 і D дозволяється

керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кілограмів. При цьому водіям транспортних засобів категорії В дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів. Він має відкриті категорії В і С що, відповідно до чинних норм в сфері дорожнього руху, дозволяло буксувати причіп, який зазначено у постанові, не порушуючи вимог законодавства України. Однак, поліцейським було проігноровано цей факт та його пояснення та винесено незаконне рішення. Зазначив, що, не погоджується із зазначеним рішенням поліцейського, бо вважає себе невинним, постанову серія БАА №205518 від 28.10.2022 року незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з численними порушеннями з боку поліцейського: порушення порядку зупинки транспортних засобів, неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків поліцейського фактичним обставинам справи, порушення порядку розгляду адміністративної справи та винесення постанови, відсутність доказів скоєння адміністративного правопорушення, відсутність фото-/відеодоказів, порушення поліцейським порядку здійснення відео фіксації під час зупинки автомобіля та розгляду адміністративної справи. Просив скасувати постанову БАА №205518 від 28.10.2022 року поліцейського взводу №1 роти №4 БУПП в Полтавській обл. ДПП капрала поліції Коробка Ярослава Андрійовича, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою суду від 11.11.2022р. було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Представником позивача до початку розгляду справи подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Грешнова А. Ю. надіслала заву про розгляд справи за її відсутності, заперечує проти позову та просить врахувати відзив та докази, надані представником УПП в Полтавській області ДПП.

Представником відповідача Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Детюк Д. подано відзив на позовну заяву, в якому повністю заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зазначила, що позивачем було допущено правопорушення, а саме: 28.10.2022 року о 10 год. 00 хв. на 344 км М-03 «Київ - Харків - Довжанський», ОСОБА_1 керував транспортним засобом Fiat Ducato, номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом ПГМФ 8315, номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив н. 2.1 та п. 2.13 ПДР України, ст.15 Закону України «Про дорожній рух». Згідно ст.15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами особам може бути надано в тому числі, автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії ВЕ, СІЕ, СЕ), а також тими, що призначені для перевезення великовагових і небезпечних вантажів, з 19-річного віку. Відповідно до п.2.13 ПДР Транспортні засоби належать до таких категорій, в тому числі: В автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; BE, С1Е, СЕ, D1E, DE состави транспортних засобів з тягачем категорії В, C1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів. Так, транспортний засіб Fiat Ducato, номерний знак НОМЕР_1 , повна маса якого становить 3300 кг, належить до категорії В. Причіп ПГМФ 8315, номерний знак НОМЕР_3 , повна маса якого становить 2500 кг, належить до категорії Е. Таким чином, керувати транспортним засобом категорії В у составі з причіпом категорії Е може лише особа, у якої відкрита категорія BE. Однак, позивач такої категорії не має. Крім того, до постанови додається відео з нагрудної камери, на якому зафіксовано спілкування інспектора з водієм, під час якого останній не заперечував факту відсутності у нього необхідної категорії СЕ. Під час розгляду справи позивача було ознайомлено з усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Позивач відповідно до

ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись з усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Жодних обмежень в користуванні правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи не було, що підтверджується матеріалами відеофіксації. Постанову винесено згідно ст. 258, 278, 279, 280 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення. На місці особі було роз`яснено, в чому саме полягає порушення ним ПДР, повідомлено ким та відносно кого проводиться розгляд справи. Отже, при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення дотримані всі вимоги чинного законодавства України, порушень прав позивача не допущено. Вважає, що жодних порушень з боку інспектора щодо зупинки транспортного засобу позивача здійснено не було, оскільки останнього було зупинено на блок-пості поблизу населеного пункту с. Копили, що передбачено п.10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затверджений постановою КМУ від 29.12.2021 року М 1456. До відзиву на позовну заяву додається копія постанови серії БАВ № 205518 від 28.10.2022 року, де у п. 7. «До постанови додається» зазначено відео б/к 469271. Таким чином, у постанові заповнені всі обов`язкові графи, дотримано всі вимоги чинного законодавства. Крім того, зазначила, що враховуючи те, що предметом судового спору є постанова про накладення стягнення в сумі 34000 грн., розмір витрат на правову допомогу в сумі 12000 грн. не можна назвати такими, що відповідають принципу співрозмірності та розумності. Просила відмовити позиву у задоволенні позовних вимог, розгляд справи провести без її участі.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 28 жовтня 2022 року о 10 год. 05 хв. поліцейським взводу №1 роти №4 ГУПП в Полтавській області ДПП капралом поліції Коробка Я.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ № 205518 (а.с. 34).

Відповідно до зазначеної постанови, 28.10.2022р. о 10 год. 00 хв. на АД М-03 Київ-Харків-Довжанський, 344 км, водій ОСОБА_1 керував т.з. Fiat Ducato, д.н.з. НОМЕР_1 , в составі загальним бортовим ПГМФ 8315, д.н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 та п. 2.13 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 цього Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом Fiat Ducato, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом ПГМФ 8315, д.н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідальність за частиною 2 статті 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 9 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР) ці Правила відповідно до Закону України «Про

дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до пункту 2.13 ПДР, транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів;

Т - трамваї та тролейбуси.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511, із змінами і доповненнями) особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Визначений в цьому Положенні поділ на категорії транспортних засобів, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення відповідає вищевказаним категоріям, передбачених в п. 2.13 ПДР.

Пунктом 5 вказаного Положення передбачено, що водіям транспортних засобів категорій B, C1, C, D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів. При цьому водіям транспортних засобів категорії B дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів.

Посвідчення водія може видаватися для керування транспортними засобами наступних категорій, зокрема категорії:

В - автомобілі (за винятком транспортних засобів, що відносяться до категорії А) дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кг і число сидячих місць яких, крім сидіння водія, не перевищує восьми; автомобіль категорії В, зчеплений з причепом, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кг; автомобіль категорії В, зчеплений з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кг, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, а загальна дозволена максимальна маса такого складу не перевищує 3500 кг.

ВЕ - автомобіль категорії В, зчеплений з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кг і перевищує масу автомобіля без навантаження; автомобіль категорії В, зчеплений з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кг, а загальна дозволена максимальна маса такого складу перевищує 3500 кг.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 має посвідчення водія серія НОМЕР_4 , дата видачі 05.08.2014, з правом керування транспортними засобами категорії В1, В, С1, С.

Транспортний засіб Fiat Ducato, номерний знак НОМЕР_1 , повна маса якого становить 3300 кг, належить до категорії В, що підтверджується реєстраційною карткою транспортного засобу.

Причіп ПГМФ 8315, номерний знак НОМЕР_3 , повна маса якого становить 2500 кг, належить до категорії Е, що підтверджується реєстраційною карткою транспортного засобу.

Таким чином, керувати транспортним засобом категорії В у составі з причіпом категорії Е може лише особа, у якої відкрита категорія BE.

Проте, як встановлено судом, позивач такої категорії не має.

Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови, під час розгляду справи позивача було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, про що мається відповідний підпис пункті «8» постанови.

Крім того, твердження позивача про те, що в оскаржуваній постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото та/або відеозапис правопорушення, спростовується також оскаржуваною постановою, де в пункті «7» зазначено, що до постанови додається «відео з б/к 469271».

Крім того, відповідачем доведено правомірність зупинки транспортного засобу позивача, оскільки останнього було зупинено на блок-пості поблизу населеного пункту с. Копили, що передбачено п.10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затверджений постановою КМУ від 29.12.2021 року № 1456.

За змістом ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представник відповідача у своїх запереченнях на адміністративний позов надала суду докази правомірності винесеної постанови.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова інспектора поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП є законною, правомірною, винесеною у відповідності до норм чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 72, 77, 205 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції в Полтавській області, про скасування постанови БАА №205518 від 28.10.2022 по притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: О. М. Дністрян