Справа № 580/4603/22
Суддя: Сергій ГАРАНЬ
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року справа № 580/4603/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гараня С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 , у призначені пенсії за вислугою років відповідно до пункту е статті 55 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення та пункту 2-1 розділу XV Прикінцевих положень законну України від 09.07.2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне страхування;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 , пенсію за вислугою років відповідно до пункту е статті 55 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення та пункту 2-1 розділу XV Прикінцевих положень законну України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне страхування з часу звернення, а саме 15 липня 2022 року.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із письмовою заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту е статті 55 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення та пункту 2-1 розділу XV Прикінцевих положень законну України від 09.07.2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне страхування. Рішенням №31 від 22.07.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки у нього відсутній необхідний стаж. Також відповідачем зазначено, що до спеціального стажу роботи за вислугу років не зараховано період роботи з 08.09.1992 по 15.11.1995 у Донецькому державному медичному інституті ім. М. Горького, оскільки заклад в якому працював заявник, не передбачений Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою КМУ № 909 від 04.11.1993. Вважаючи протиправною відмову відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду відзив, в якому зазначив, що згідно п. 2-1 Розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VІІІ (далі Закон №2148-VІІІ) мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення". Відповідно Закону №2148-VІІІ, передбачено, що право на пенсію за вислугу років незалежно від віку мають працівники охорони здоров`я за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначає Кабінет Міністрів України, станом на 01.04.2015 року не менше 25 років, станом на 01.01.2016 року не менше 25 років 06 місяців та станом на 11.10.2017 року не менше 26 років 06 місяців. Згідно з даними документів страховий стаж позивача становить 35 років 08 місяців 28 днів, спеціальний страж роботи станом на 11.10.2017 становить 23 роки 04 місяці 28 днів. До спеціального стажу роботи за вислугу років не зарахований період з 08.09.1992 по 15.11.1995 у Донецькому державному медичному інституті ім. М. Горького, оскільки заклад, в якому працював заявник, не передбачений Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою КМУ № 909 від 04.11.1993.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особо, що підтверджується довідкою від 16.07.2022 №7105-, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач 15.07.2022 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту е статті 55 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення та пункту 2-1 розділу XV Прикінцевих положень законну України від 09.07.2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне страхування.

Згідно з даними документів страховий стаж позивача становить 35 років 08 місяців 28 днів, спеціальний страж роботи станом на 11.10.2017 становить 23 роки 04 місяці 28 днів.

Рішенням №31 від 22.07.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки у нього відсутній необхідний стаж. В рішення зазначено, що до спеціального стажу роботи за вислугу років не зараховано період роботи з 08.09.1992 по 15.11.1995 у Донецькому державному медичному інституті ім. М. Горького, оскільки заклад в якому працював заявник, не передбачений Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою КМУ № 909 від 04.11.1993.

В трудовій книжці позивача НОМЕР_1 міститься запис, що з 08.09.1992 по 15.11.1995 він працював у Донецькому державному медичному інституті ім. М. Горького на посаді зубного техніка.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги, відзив та пояснення учасників справи, суд виходить з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначається Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058).

У відповідності до частини другої статті 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 2-1 Розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VІІІ (далі Закон №2148-VІІІ) мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XІІ, пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно Закону №2148-VІІІ, передбачено, що право на пенсію за вислугу років незалежно від віку мають працівники охорони здоров`я за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначає Кабінет Міністрів України, станом на 01.04.2015 року не менше 25 років, станом на 01.01.2016 року не менше 25 років 06 місяців та станом на 11.10.2017 року не менше 26 років 06 місяців.

У відповідності до п. «е» ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XІІ, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Згідно з даними документів страховий стаж позивача становить 35 років 08 місяців 28 днів, спеціальний страж роботи станом на 11.10.2017 становить 23 роки 04 місяці 28 днів. До спеціального стажу роботи за вислугу років не зарахований період з 08.09.1992 по 15.11.1995 у Донецькому державному медичному інституті ім. М. Горького, оскільки заклад, в якому працював заявник, не передбачений Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до розділу 2 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).

Відповідно до приміток 2 і 3 до названого Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від відомчої належності закладів і установ; робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років. Згідно з розділом 2 «Охорона здоров`я» цього Переліку право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), які працювали у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої і невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, санітарно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначається ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII.

Згідно із цією статтею основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Зазначеній нормі відповідає п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), яким встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління ПФУ № 22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Згідно до п.20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

В трудовій книжці позивача НОМЕР_1 міститься запис, що з 08.09.1992 по 15.11.1995 він працював у Донецькому державному медичному інституті ім. М. Горького зубним техніком.

Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За наслідками розгляду справи, суд дійшов висновку, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність, яка полягає у не зарахуванні ОСОБА_1 до спеціального стажу періоду роботи з 08.09.1992 по 15.11.1995 у Донецькому державному медичному інституті ім. М. Горького.

Порушене право позивача підлягає поновленню шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішенням №31 від 22.07.2022, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки у нього відсутній необхідний стаж;

- зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення, нарахування та виплату пенсії за вислугу років відповідно до пункту е статті 55 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення та пункту 2-1 розділу XV Прикінцевих положень законну України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне страхування з часу звернення, а саме 15 липня 2022 року, періоду роботи з 08.09.1992 по 15.11.1995 у Донецькому державному медичному інституті ім. М. Горького.

Позовні вимоги внаслідок обрання судом належного способу захисту підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 992,40 грн.

Докази здійснення позивачем будь-яких інших судових витрат суду не надані.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка полягає у не зарахуванні ОСОБА_1 до спеціального стажу періоду роботи з 08.09.1992 по 15.11.1995 у Донецькому державному медичному інституті ім. М. Горького.

Визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №31 від 22.07.2022, про відмову у призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення, нарахування та виплату пенсії за вислугу років відповідно до пункту е статті 55 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення та пункту 2-1 розділу XV Прикінцевих положень законну України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне страхування, періоду роботи з 08.09.1992 по 15.11.1995 у Донецькому державному медичному інституті ім. М. Горького.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій ГАРАНЬ