Справа № 380/14867/22
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

21 грудня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Клименко О.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача від 16 грудня 2022 року про забезпечення позову у справі № 380/14867/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ-ОІЛ» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СМАРТ-ОІЛ» (позивач/заявник) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Розпорядження про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним № 1219/03-20-09-03-17 від 02 грудня 2021 року;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Волинській області видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію щодо анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним та поновити інформацію (внести відомості) до Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним про ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за № 2100003.

Ухвалою судді від 14 листопада 2022 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

19 грудня 2022 року від представника позивача через канцелярію суду (вх. № 78990 від 19 грудня 2022 року) надійшла заява від 16 грудня 2022 року про забезпечення позову.

Указана заява мотивована тим, що розпорядженням Головного управління ДПС у Волинській області № 1219/03-20-09-03-17 від 02 грудня 2021 року (далі також оскаржуване розпорядження) анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер № 2100003, яка видана Товариству з обмеженою відповідальністю «СМАРТ-ОІЛ».

Заявник стверджує про наявність ознак очевидної протиправності оскаржуваного розпорядження, які висвітлені у позовній заяві.

Заявник зазначає, що станом на сьогодні Товариство з обмеженою відповідальністю «СМАРТ-ОІЛ» орендує нежитлове приміщення та земельну ділянку за адресою: м. Луцьк, вул. Ківерцівська, буд. 83/Б. З грудня 2021 року позивач не має змоги провадити діяльність за вищевказаною адресою, відповідно не має змоги сплачувати орендну плату. Неодноразово на адресу позивача надходили вимоги від орендодавця сплатити заборгованість з орендної плати або звільнити об`єкт оренди від майна позивача. В трудових відносинах з позивачем перебуває 9 осіб, які отримують заробітну плату, з якої утримуються загальнообов`язкові платежі та збори до бюджету.

Заявник відзначає, що у позивача існує ряд діючих договорів з покупцями пального, а саме договір поставки паливно-мастильних матеріалів № 02032021/1 від 02 березня 2021 року з ТОВ «ВАСТЕЛ» (термін дії договору до 31 грудня 2022 року з автоматичною пролонгацією на 365 днів за відсутності заяви однією зі сторін про розірвання договору за два тижні до закінчення терміну дії договору); договір поставки паливно-мастильних матеріалів № 040722/01 від 04 липня 2022 року з ТОВ «КАМ-БУД» (термін дії договору до 31 грудня 2022 року); договір поставки паливно-мастильних матеріалів № 22012021/2 від 22 січня 2022 року з ТОВ «ПРОФНАСТОРГ» (термін дії договору до 31 грудня 2022 року з автоматичною пролонгацією на 365 днів за відсутності заяви однією зі сторін про розірвання договору за два тижні до закінчення терміну дії договору); договір поставки паливно- мастильних матеріалів. Анулювання ліцензії повною мірою ускладнює виконання зобов`язань за договорами поставки пального перед контрагентами, адже більшість контрагентів є перевізниками, які згідно з умовами укладених договорів здійснюють заправку транспортних засобів в АЗС позивача.

Заявник стверджує, що анулювання ліцензії має наслідком: припинення господарської діяльності; неможливість сплати податків, виплати заробітної плати, орендної плати, тощо; втручання в господарську діяльність позивача до моменту перевірки правомірності прийняття розпорядження в судовому порядку; руйнування ділової репутації перед контрагентами, штраф зберігання пального без наявної ліцензії та адміністративний арешт. Тим самим будуть істотно порушені права позивача, фактично позбавлено можливості здійснювати свою господарську діяльність до моменту перевірки правомірності прийняття оскаржуваного розпорядження в судовому порядку.

Наведені обставини, на переконання заявника, свідчать про те, що в разі задоволення позовних вимог для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З огляду на викладене просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження Головного управління ДПС у Волинській області від 02 грудня 2021 року № 1219/03-20-09-03-17 про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним Товариству з обмеженою відповідальністю «СМАРТ-ОІЛ», реєстраційний номер № 2100003, місце роздрібної торгівлі: Волинська область, місто Луцьк, вул. Ківерцівська, буд. 83/Б, автозаправна станція.

Вирішуючи заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ-ОІЛ» від 16 грудня 2022 року про забезпечення позову, суд враховує наступне.

Забезпечення позову це надання заявнику тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Підстави та порядок вжиття заходів забезпечення позову врегульовані главою 10 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Згідно з частинами першою-третьою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Суд відзначає, що підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з частинами першою, другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частинами четвертою шостою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти таких висновків.

Під час розгляду заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням положень статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Звернувшись до суду із заявою про забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю «СМАРТ-ОІЛ» обґрунтовує необхідність застосування таких заходів тим, що: 1) наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного розпорядження; 2) анулювання ліцензії матиме для заявника невідворотні наслідки у вигляді: припинення господарської діяльності; неможливості сплати податків, виплати заробітної плати, орендної плати, тощо; втручання в господарську діяльність позивача до моменту перевірки правомірності прийняття розпорядження в судовому порядку; руйнування ділової репутації перед контрагентами, накладення штрафу за зберігання за зберігання пального без наявної ліцензії та адміністративний арешт.

Оцінюючи наведені підстави для вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує наступне.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Безумовно, рішення чи діяння суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення (діяння) можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які заявник оцінює негативно. Проте відповідно до статті 150 КАС зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Сам собою факт прийняття суб`єктом владних повноважень рішень, які стосуються прав та інтересів Заявника, та обмежують його діяльність, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду.

Суд звертає увагу на те, що фактичні обставини справи, зокрема, встановлення правомірності чи неправомірності (протиправності) оскаржуваного розпорядження підлягають встановленню та доведенню на підставі відповідних доказів та аналізу норм права, які регулюють спірні правовідносини, під час розгляду справи по суті.

З огляду на викладене суд не встановив підстав для забезпечення позову з мотивів очевидної протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів заявника.

Як зазначено вище, оскаржуваним розпорядженням анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер № 2100003, яка видана Товариству з обмеженою відповідальністю «СМАРТ-ОІЛ».

Відповідно до частини двадцятої статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон № 481/95-ВР) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно з частиною п`ятдесят третьою статті 15 цього Закону № 481/95-ВР ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.

З наявної у матеріалах справи Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слідує, що основним видом економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ-ОІЛ» є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

Таким чином, виходячи з норм Закону № 481/95-ВР анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю «СМАРТ-ОІЛ», тягне за собою припинення позивачем відповідної господарської діяльності.

Водночас суд встановив, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ-ОІЛ» наявні чинні договори поставки товарів з використанням пластикових електронних паливних карт (№ 22012021/2 від 22 січня 2021 року; № 02033021/1 від 02 березня 2021 року; № 040722/01 від 04 липня 2022 року).

Також у матеріалах справи наявні, зокрема: договір оренди 23092020/2 від 23 вересня 2020 року, предметом якого є приміщення АЗС площею 12 м. кв. за адресою м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 83/Б; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020 від 19 травня 2020 року; дозвіл № 0409.20.46 на виконання газонебезпечних робіт та робіт у вибухопожежонебезпечних зонах; дозвіл № 0410.20.46 на експлуатацію устаткування, пов`язаного зі зберіганням вибухопожежонебезпечних речовин.

Наведене підтверджує те, що станом на сьогодні Товариство з обмеженою відповідальністю «СМАРТ-ОІЛ» орендує нежитлове приміщення та земельну ділянку за адресою: м. Луцьк, вул. Ківерцівська, буд. 83/Б.

Крім того, у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «СМАРТ-ОІЛ» перебувають наймані працівники, яким нараховується та виплачується заробітна плата, що підтверджується відомостями про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Також Товариством з обмеженою відповідальністю «СМАРТ-ОІЛ» сплачується єдиний внесок та відповідні податки до бюджету, що підтверджується, зокрема, податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску.

З огляду на вищевикладене суд погоджується з доводами заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до негативних фінансових наслідків для нього та істотно ускладнить поновлення його прав, оскільки заборона здійснення роздрібної торгівлі пальним призведе до зупинення господарської діяльності позивача, втрати прибутку, неможливості виплати заробітної плати працівникам, сплати податків та зборів, орендної плати тощо, неможливості виконання своїх договірних зобов`язань перед контрагентами.

Тим самим будуть істотно порушені права позивача, якого фактично позбавлено можливості здійснювати свою господарську діяльність до моменту перевірки правомірності прийняття розпорядження в судовому порядку.

Наведені обставини свідчать про те, що у разі задоволення позовних вимог для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Така ж правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі № 240/2761/22, а також в постановах Верховного Суду від 15 квітня 2022 року у справі № 440/6755/21 та від 13 липня 2022 року у справі № 240/26736/21.

За таких обставин суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача та забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження Головного управління ДПС у Волинській області від 02 грудня 2021 року № 1219/03-20-09-03-17 про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним Товариству з обмеженою відповідальністю «СМАРТ-ОІЛ», реєстраційний номер № 2100003, місце роздрібної торгівлі: Волинська область, місто Луцьк, вул. Ківерцівська, буд. 83/Б, автозаправна станція, до набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Суд відзначає, що застосований спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету; вжиття вищезазначеного забезпечувального заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища у правовому статусі сторін до розгляду справи по суті заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 150-154, 248, 256, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача від 16 грудня 2022 року про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ-ОІЛ» (вул. Городоцька, 359, м. Львів, 79040, ) до Головного управління ДПС у Волинській області (Київський майдан, 4, м. Луцьк, 43010, ) про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії у такий спосіб:

- зупинити дію розпорядження Головного управління ДПС у Волинській області від 02 грудня 2021 року № 1219/03-20-09-03-17 про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним Товариству з обмеженою відповідальністю «СМАРТ-ОІЛ», реєстраційний номер № 2100003, місце роздрібної торгівлі: Волинська область, місто Луцьк, вул. Ківерцівська, буд. 83/Б, автозаправна станція, до набрання рішенням суду в адміністративній справі № 380/14867/22 законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до ст. ст. 293-297 КАС України, з урахуванням п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

Повний текст ухвали складено 21 грудня 2022 року.

Суддя Клименко О.М.