Справа № 580/3716/22
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3716/22 Головуючий у І інстанції - Гайдаш В.П.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій просив визнати протиправними та скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02 серпня 2022 року № 338509, № 338526.

Позов обґрунтований тим, що оскаржувані постанови прийнято з порушенням передбаченої процедури габаритно-вагового контролю (далі - ГВК), а саме: при ймовірному перевищенні вагових норм працівники Укртрансбезпеки не вживали жодних обов`язкових процедурних заходів щодо затримання та заборони руху транспортного засобу; оскаржувані постанови, чек зважування, акт перевищення, довідка про результати здійснення ГВК та акт перевірки містять суттєві розбіжності між собою в числових показниках; на місці зупинки водієм пред`явлено всі необхідні документи, зокрема, свідоцтва про реєстрацію тягача і причепу.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Доводи апеляційної скарги аналогічні, заявленим у позовній заяві, та містять посилання на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та невідповідність його висновків таким обставинам.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до товарно-транспортної накладної № 212062 від 04.02.2022 Позивач здійснював перевезення кукурудзу врожаю 2021 року транспортним засобом марки MAN 18.413, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом TIRSAN CS38.5 державний номерний знак НОМЕР_2 , за маршрутом с. Конельські хутори, Жашківський район, Черкаська область - м. Чорноморськ, Одеська область.

На підставі направлення на рейдову перевірку № 026536 від 02.02.2022 та щотижневого графіка проведення рейдових перевірок посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Черкаській області була проведена рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами здійснення габаритно-вагового контролю були складені: довідка про здійснення габаритно-вагового контролю № 0073995 від 05.02.2022, згідно якої встановлено навантаження на осі транспортного засобу: 1) 6,71 т; 2) 11,69 т; 3) 8,7 т; 4) 8,37 т; 8,11 т; повна маса транспортного засобу - 43,580 т., та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0069515 від 05.02.2022, згідно якого нормативно допустиме значення - 11 т, фактичне навантаження на одиночну вісь - 11,69 т.

На підставі довідки № 0073995 від 05.02.2022 був складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 328901 від 05.02.2022, згідно якого о 08 год. 12 хв. 05.02.2022 на автодорозі М-05 Київ-Одеса 452 км + 811 м водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки MAN 18.413, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом TIRSAN CS38.5 державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснював перевезення вантажу (кукурудза) з перевищенням встановлених законодавством вагових норм від 5% до 10% включно без відповідного дозволу на рух автомобільними дорогами України, виданого уповноваженими компетентними органами. Крім того, у водія було відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки MAN державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідачем було направлено на адресу Позивача письмове повідомлення про розгляд справи, призначений на 02.08.2022 з 09 год. 00 хв. до 11 год. 30 хв. за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик, 223, каб. 401.

02 серпня 2022 Начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті Олегом Лучиним прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 338509, якою за порушення, передбачене абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», до Позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000,00 грн.

Також, 02 серпня 2022 Начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті Олегом Лучиним прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 338526, якою за порушення, передбачене абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», до Позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 8 500,00 грн.

Позивач, вважаючи постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 338509, № 338526 протиправними, звернувся з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що нормативно допустимий ваговий параметр на одиничну вісь транспортного засобу позивача становила 11,69 тон при допустимій 11 тон, що прямо заборонено нормативно-правовими актами України.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова Відповідача № 338526 від 02.08.2022 є правомірною та скасуванню не підлягає.

До позовної заяви Позивачем надано, зокрема копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки MAN державний номерний знак НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 від 06.11.2021, проте приписи Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III зобов`язують автомобільних перевізників, водіїв мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Таким чином, надання Позивачем до суду таких документів не спростовує того факту, що на момент проведення перевірки у водія вони були відсутні, що має наслідком відповідальність згідно ст. 60 Закону № 2344-III.

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова Відповідача № 338509 від 02.08.2022 є також правомірною та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з абз. 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 10 вересня 2014 року № 442 утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пп. 15, 27 п. 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Таким чином, Відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 917/210/19.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху, в редакції, чинній на час здійснення перевірки габаритно-вагового контролю транспортного засобу Позивача, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів не перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Таким чином, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Статтею Закону № 2344-III визначено відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Частиною 1 статті 60 Закону № 2344-III, в редакції, чинній на час складання акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, було визначено зокрема, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363 для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

З метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття законодавцем установлено заборону перевезення вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують установлені параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі).

У контексті п. 22.5 ПДР перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 803/1540/16.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що долучені Відповідачем до матеріалів справи докази є належними та допустимими в розумінні КАС України, такими що підтверджують правомірність дій Відповідача.

Враховуючи вищевикладене та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішення дійшов правомірного висновку про те, що Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав належні докази, які підтверджують правомірність постанови № 338526 про застосування до Позивача адміністративно-господарського штрафу, оскільки нормативно допустимий ваговий параметр на одиничну вісь транспортного засобу Позивача становила 11,69 тон при допустимій 11 тон, що прямо заборонено нормативно-правовими актами України.

Щодо доводів Позивача про розбіжність в цифрових показниках при розрахунку відсотка перевищення вагових норм, колегія суддів зазначає, що акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 05.02.2022 № 0069515, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 05.02.2022 № 0073995 та акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 05.02.2022 № 328901 були складені відповідно до первинного документа - чека зважування від 05.02.2022, складеного о 08 год. 12 хв.

Чек зважування, наданий Позивачем до адміністративного позову, судом першої інстанції правомірно не взято до уваги, оскільки його складено об 11 год. 01 хв. при повторному проходженні зважування зазначеним транспортним засобом Позивача, тобто майже через 3 години після першого зважування під час проходження перевірки.

Щодо процедури затримання автомобіля та заборони подальшого руху, на що посилається Позивач в апеляційній скарзі, суд першої правомірно врахував, що на органи Укртрансбезпеки не покладено обов`язку щодо затримання транспортного засобу.

Щодо адміністративного позову в частині визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02 серпня 2022 року № 338509, колегією суддів встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Черкаській області 05.02.2022 о 08 год 12 хв на 452 км. + 811м а/д М - 05 Київ - Одеса здійснено рейдову перевірку водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки MAN державний номерний знак НОМЕР_1 , та останнім здійснено перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки MAN державний номерний знак НОМЕР_1 про що було зазначено в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 05.02.2022 № 328901.

Згідно з частиною 2 статті 48 Закону № 2344-III документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Позивачем до позовної заяви було надано, зокрема копію Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки MAN державний номерний знак НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 від 06.11.2021.

Проте, Верховним Судом у постанові від 17 липня 2018 року у справі № 802/1836/17-а зазначено, що приписи Закону № 2344-III зобов`язують автомобільних перевізників, водіїв мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Надання Позивачем до суду таких документів не спростовує того факту, що на момент проведення перевірки у водія вони були відсутні, що має наслідком відповідальність згідно ст. 60 Закону № 2344-III.

Аналогічна правова позиція вказана у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2019 року у справі № 823/5035/15.

Позивачем в апеляційній скарзі також було зазначено, що на місті зупинки здійснено запис з відеокамери № 111302244. Вказаний відеозапис, є доказом пред`явлення Позивачем всіх передбачених законом документів, та може бути досліджений судом на підтвердження пред`явлення ним на місці зупинки всіх передбачених документів, в тому числі Свідоцтв про реєстрацію тягача та причепа.

Колегією суддів досліджено наданий Відповідачем відеозапис, та встановлено, що Позивачем на вимогу посадових осіб управління Укртрансбезпеки у Черкаській області не було надано, передбачені ст. 48 Закону № 2344-III реєстраційні документи на транспортний засіб.

Інші докази, які б підтверджували зазначені Позивачем доводи, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Відповідачем доведено належними та допустимими доказами підтвердження здійснення перевезення Позивачем вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки MAN державний номерний знак НОМЕР_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що оскаржувана Позивачем постанова Відповідача № 338509 від 02.08.2022 є правомірною та скасуванню не підлягає.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 272, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко