Справа № 932/3339/22(2-а/932/127/22)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 932/3339/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Семененка Я.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2022 року (суддя Кондрашова І.А.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Абдул Емірова Ізраіл Алієвича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАО № 5481135 від 13.06.2022 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2022 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що правомірність оскаржуваної постанови доведена відповідачем, проте суд необґрунтовано не взяв до уваги докази, надані останнім. Також звертає увагу на порушенням судом першої інстанції процесуального закону.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Інспектором роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Абдул Еміровим Ізраілем Алієвичем 13 червня 2022 року винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5481135, згідно з якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. у зв`язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, порушення п. 8.7.3.е ПДР.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, зокрема, що не допускав порушення правил дорожнього руху, відповідачем не доведено належними доказами порушення ПДР України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до підпункту «е» пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В даній справі предметом спору є доведення з боку відповідача належними та допустимими доказами допущення позивачем порушення правил дорожнього руху, а саме проїзд на червоний сигнал світлофору.

Суд першої інстанції встановив, що оскаржувана постанова не містить інформацію щодо технічного засобу, яким здійснювалося фіксація правопорушення. Матеріали справи також не містять будь-якого доказу вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху.

Перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд апеляційної інстанції вважає вищенаведений висновок суду першої інстанції обґрунтованим, адже відповідачем ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надані належні докази фіксації правопорушення.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта, що сам факт винесення поліцейським постанови є належним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки поняття доказів та критерії доказування у справах про адміністративне правопорушення визначені статтею 251 КУпАП, серед яких відсутній такий спосіб доказування, як пояснення чи спостереження посадової особи, яка винесла постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги вказаний висновок суду не спростовують.

При цьому колегія суддів не знаходить слушними доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права через ненадання відповідачеві достатнього часу для підготовки відзиву на позовну заяву відповідно до ч. 5 ст. 162 КАС України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта, що процедура розгляду спірної категорії справ передбачена статтею 286 КАС України, якою визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, відтак судом першої інстанції в межах розгляду даної справи не могли бути застосовані загальні приписи статті 162 КАС України.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 316, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2022 року в адміністративній справі № 932/3339/22 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 22 грудня 2022 року та оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 22 грудня 2022 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Я.В. Семененко

суддя Т.І. Ясенова