Справа № 620/6269/22
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6269/22 Головуючий у 1 інстанції - Виноградова Д.О. Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

за участі секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Академії Державної пенітенціарної служби про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- зобов`язати Академію Державної пенітенціарної служби змінити дату його звільнення та визначити нею день видачі трудової книжки;

- стягнути з Академії Державної пенітенціарної служби на користь позивача середньомісячну зарплату за час вимушеного прогулу;

- стягнути з Академії Державної пенітенціарної служби на користь позивача моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.;

- стягнути з Академії Державної пенітенціарної служби на користь позивача грошову допомогу у розмірі 30 000 грн., передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.09.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Академії Державної пенітенціарної служби про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, грошової допомоги, моральної шкоди - залишено без руху; позивачу надано строк для усунення недоліку протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Академії Державної пенітенціарної служби про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, грошової допомоги, моральної шкоди - повернуто позивачу.

Не погоджуючись із ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану ухвалу, як таку що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотивами оскаржуваної ухвали є те, що позивач не виконав всі вимоги ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.09.2022, а тому суд першої інстанції прийшов до висновку про повернення позовної заяви позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що повернення позовної заяви суперечить завданню адміністративного судочинства та є передчасною з огляду на усунення позивачем у визначений судом строк всіх недоліків позовної заяви.

Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною 1 статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Частинами 1 та 2 статті 169 КАС України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (частина 5 статті 169 КАС України).

Отже, чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.

Позивач вважається таким, що не усунув недоліки, якщо до закінчення встановленого судом строку не усунув усіх або хоча б одного недоліку, зазначеного в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіряючи доводи апелянта та надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.09.2022 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом надання:

- позовної заяви з дотриманням вимог положень пункту 4 частини першої статті 5, пункту 5 частини п`ятої статті 160 КАС України, частини першої статті 73 КАС України;

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення з позовом в частині вимог щодо зміни дати звільнення позивача та доказів на підтвердження поважності причин його пропуску;

- довідки про розмір середнього заробітку, доказів на підтвердження перебування позивача на службі з 24.02.2022 по 21.03.2022, які надають право на отримання грошової доплати відповідно до постанови КМУ № 168 від 28.02.2022;

- доказів надсилання відповідачу позовної заяви (з долученими до неї документами).

03.10.2022 від позивача через систему «Електронний суд» надійшла до суду першої інстанції заява, в якій ОСОБА_1 повідомлено про те, що 30.09.2022 на виконання вимог ухвали від 21.09.2022 ним було направлено на адресу відповідача та Чернігівського окружного адміністративного суду позовну заяву (виправлену) з додатками до неї, що підтверджується накладною та квитанцією з Укрпошти від 30.09.2022 (а.с. 16-21).

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи (а.с. 25-97) дійсно міститься виправлена позовна заява з додатками, яка направлена на адресу суду 30.09.2022, що підтверджується поштовим штампом на конверті (а.с. 98).

Викладене може свідчити про те, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви, які встановлені ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.09.2022.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви постановлена передчасно.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.09.2022 про залишення позовної заяви без руху була направлена на адресу позивача 22.09.2022.

04.11.2022 на адресу суду першої інстанції повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання», тобто, позивач ухвалу про залишення позову без руху не отримав.

Відповідно до частини 6 статті 251 КАС України днем вручення судового рішення у тому числі є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В свою чергу, положення КАС України не передбачають повернення рекомендованих листів з відміткою повернення кінець терміну зберігання (за закінченням встановленого строку зберігання), така відмітка не передбачена як причина невручення судового рішення. Ця відмітка не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист.

Отже, така відмітка не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема не визначає, чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано судове рішення, не виявлено за місцем проживання.

Подібна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, від 12.02.2019 у справі № 906/142/18 та у постанові Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № 814/1469/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сформульовану в рішенні від 08.11.2018, у справі Созонов та інші проти України, в якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що повернення поштового відправлення, яким позивачу направлено копію ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, з відміткою повернення - кінець терміну зберігання, не може свідчити про обізнаність позивача щодо її існування та як наслідок, наявності у нього можливості виконати таку ухвалу суду шляхом усунення недоліків позовної заяви, визначених у цій ухвалі у встановлений судом строк.

Також, колегія суддів звертає увагу, що позивачем в позовній заяві зазначено, зокрема, електронну адресу та номер телефону, водночас, суд першої інстанції не скористався зазначеними засобами зв`язку, для повідомлення позивача. Більше того, позовна заява була подана через систему «Електронний суд», а тому суд першої інстанції мав можливість повідомити позивача про наявність ухвали через дану систему.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги невжиття судом першої інстанції всіх можливих заходів щодо повідомлення позивача про залишення позовної заяви без руху, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про повернення позову.

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт надав до суду належні докази, які підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції.

В свою чергу, відповідно до п. 4 ч. ст. 320 КАС України неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 312, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 22.12.2022.