Справа № 672/458/22
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 672/458/22

Головуючий у 1-й інстанції: Шинкоренко С.В.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

22 грудня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Городоцького районного суду Хмельницької області від 12 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов про накладення адміністративних,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Городоцького районного суду Хмельницької області із адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих в автоматичному режимі.

Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 12 вересня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права звернувся з апеляційною скаргою у якій просив скасувати її та направити справу до суду для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначив, що визначивши самостійно у своїй ухвалі про відкриття провадження по справі 10 - денний строк розгляду справи, як такої, що відноситься до термінових адміністративних справ, перше засідання по справі було призначено більше місяця потому, від відкриття провадження; суд у своїй ухвалі про відкриття провадження по справі не визначив явку сторін обов`язковою, однак, саме через пропуск позивачем судового засідання, прийняв рішення про залишення позову без розгляду; приймаючи рішення про залишення позову без розгляду, в ухвалі не зазначено, як того вимагає процесуальний закон, жодних висновків щодо неможливості розгляду справи по суті за відсутності позивача; судом не враховано, що поведінка Позивача під час розгляду справи, в контексті процесуальних прав та обов`язків учасника справи, була активною та фактично реалізованою. Адже Позивачем були подані усі можливі заяви по суті справи, які вправі подавати Позивач, як сторона процесу.

Заслухавши, суддю-доповідача, прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати та направити справу для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що дана справа призначалась до розгляду на 01.09.2022 року та на 12.09.2022 року. Позивач та його представник на розгляд справи повторно не з`явилися, про будь-які причини неявки не повідомили, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи з будь-яких поважних причин чи розгляд справи за їх відсутності не подавали, тому прийшов до висновку, що позов слід залишити без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 240 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його передчасним з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною п`ятою цієї ж статті у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України обумовлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з огляду на конструкцію норм частини п`ятої статті 205, пункту 4 частини першої статті 240 КАС України серед підстав для застосування передбаченого цими статтями наслідку виокремлено як альтернативні: неявка позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення позивачем про причини неявки в судове засідання.

Водночас, комплексний аналіз положень зазначених норм процесуального закон дає підстави для таких висновків.

Залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 205, пункту 4 частини 1 статті 240 КАС України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов:

а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання;

б) відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності;

в) неявка позивача в судове засідання (підготовче засідання) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки;

г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача;

ґ) відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Отже, вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених зазначеними нормами процесуального закону, суд на підставі аналізу матеріалів справи та думки інших учасників справи повинен, серед іншого, дослідити питання можливості розгляду справи по суті за відсутності позивача, а також з`ясувати, чи не наполягає відповідач на розгляді справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Дана правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №826/10538/17.

Суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду, виходив із того, що позивач та його представник - Гребенюк О.В. про дату, час та місце розгляду справи (01.09.2022 та 12.09.2022) щоразу були завчасно, належним чином повідомлені.

Дійсно, факт належного повідомлення позивача та його представника про дату, час та місце розгляду справи підтверджується матеріалами справи.

Натомість оскаржуване судове рішення суду першої інстанції не містить жодних висновків щодо неможливості розгляду справи по суті за відсутності позивача.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

За таких обставин суд першої інстанції, не з`ясувавши наведені обставини та залишивши позов без розгляду, допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Згідно зі ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Частиною 3 ст. 312 визначено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Статтею 320 КАС України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, зважаючи на приписи статей 312, 317 КАС України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Городоцького районного суду Хмельницької області від 12 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов про накладення адміністративних скасувати.

Справу направити до Городоцького районного суду Хмельницької області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.