Справа № 500/6207/21
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6207/21

20 грудня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання Шаблій Ю.П., представника відповідача - Васильчук І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.09.2021 №0000011/7.25-19. та №0000012/7.25-19.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Тернопільської митниці, у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Тернопільської митниці від 07.09.2021 №0000011/7.25-19 та №0000012/7.25-19.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що підставою для підставою для висновку про заниження суб`єктом господарювання податкових зобов`язань під час ввезення товарів на митну територію України може слугувати лише офіційна документально-підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав щодо, зокрема, вартості ввезених товарів. Крім того, така інформація повинна підтверджувати або не підтверджувати автентичність подібних документів щодо ввезених товарів і стосуватись зовнішньоекономічних операцій, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Зазначає, що самі по собі документи митних органів Королівства Швеції (на яких ґрунтуються висновки викладені в Акті документальної невиїзної перевірки) не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами того, що Позивачем при ввезені на митну територію України автомобіля марки ВМW було занижено його митну вартість.

Лист митних органів Королівства Швеції є лише-рекомендацією посадовій особі митниці більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для висновку про встановлення порушення при оформленні товару за заявленої декларантом вартості товару із тією, що наявна в АСМО «Інспектор», як методу перевірки правильності визначення заявленої вартості.

На думку позивача контролюючий орган при проведенні документальної невиїзної перевірки позивача та при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв з порушенням чинних норм законодавства України, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2021 адміністративну справу №500/6207/21 передано для розгляду судді Тернопільського окружного адміністративного суду Баранюку Андрію Зіновійовичу.

Ухвалою судді від 05.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено у справі судове засідання на 01.11.2021.

Представником відповідача подано до суду 20.10.2021 відзив на позов, у якому просить в задоволенні позову відмовити повністю. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що підставою для винесення податкових повідомлень-рішень слугувало порушення позивачем вимог законодавства з питань митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією.

Зазначає, що за результатами проведеного аналізу документів, отриманих від митних органів Королівства Швеції, та документів на підставі яких здійснено митне оформлення за МД №UA403010/2018/009643 від 21.11.2018 митницею було встановлено, що відомості щодо вартості транспортного засобу у отриманих від митних органів Королівства Швеції документах відрізняються від аналогічних відомостей, наявних в базах даних Тернопільської митниці.

Таким чином, під час переміщення через митний кордон України митного оформлення товару подано надано документи, що містять неправдиві відомості про вартість товару, і, як наслідок, при декларуванні транспортного засобу, занижено митну вартість на суму 147197,10 грн чим порушено вимоги пункту 2 частини статті 52 Митного кодексу України.

Таким чином, вищенаведене свідчить про те, що податкові повідомлення-рішення від 07.09.2021 №0000011/7.25-19 та №0000012/7.25-19 прийняті Тернопільською митницею правомірно та відповідно до норм чинного законодавства, а тому, на думку митниці, правових підстав для визнання їх протиправними та скасування немає.

Судове засідання 01.11.2021 не проводилось у зв`язку із перебуванням головуючого судді Баранюка А.З. у відпустці та відкладено на 25.11.2021.

Протокольною ухвалою суду від 25.11.2021 розгляд справи відкладено на 08.12.2021.

Позивач подав до суду 02.12.2021 відповідь на відзив, в якому звернув увагу на те, що податкові повідомлення-рішення мали б бути прийняті з урахуванням висновку за результатами розгляду заперечень до акта перевірки та вважає, що вони прийняті з явними порушеннями строків прийняття податкових повідомлень-рішень, визначених у ч.12 ст.354 МК України. Також зазначив, що відповідач не спростував аргументи позивача щодо того, що у даному випадку відсутні будь-які документи, що підтверджували б оплату ОСОБА_2 автомобіля марки ВМW. Натомість, ОСОБА_1 було офіційно сплачено вартість вказаного автомобіля у розмірі 11500 Євро, що підтверджується відповідною випискою по рахунку.

Ухвалою суду від 08.12.2021 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №461/5750/21.

Через припинення трудових відносин судді Баранюка Андрія Зіновійовича, розпорядженням Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 № 30 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ" призначено повторний автоматизований розподіл справи № 500/6207/22.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2022 адміністративна справа № 500/6207/22 передана для розгляду судді Тернопільського окружного адміністративного суду Осташу А.В.

Ухвалою суду від 21.10.2022 прийнято до провадження адміністративну справу №500/6207/21 та поновлено провадження у справі та розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено у справі судове засідання на 22.11.2022.

Від представника позивача 16.11.2022 подано до суду додаткові пояснення, в яких звернув увагу на те, що відповідачем рішення про коригування митної вартості не приймалося й додаткові документи у декларанта не запитувались. На підтвердження своїх доводів відносно того, що вартість транспортного засобу становить саме 192500 шведських крон не надано жодних доказів.

Протокольною ухвалою суду від 22.11.2022 відкладено розгляд справи на 20.12.2022.

В судове засідання 20.12.2022 представник позивача не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.12.2022 позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Відповідно до положень пункту 2 частини 2 статті 351 МК У крап та на підставі наказу Тернопільської митниці від 03.08.2021 №87 працівниками Тернопільської митниці проведено документальну невиїзну перевірку громадянки України ОСОБА_1 стосовно дотримання вимог законодавства України з питань митної справи частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митне декларацією №UA403010/2018/009643 від 21.11.2018.

Зазначена документальна невиїзна перевірка проводилась Тернопільською митницею в період з 12.08.2021 по 13.08.2021 та тривала два робочі дні.

Щодо проведення з 12.08.2021 Тернопільською митницею документальної невиїзної перевірки громадянка України ОСОБА_1 була повідомлена, зокрема, 04.08.2021 митницею направлено письмове повідомлення від 03.08.2021 №3 про проведення з 12.08.2021 документальної невиїзної перевірки рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 04.08.2021 №7.25-1/7.25-19/10/371.

Документальною невиїзною перевіркою встановлено наступне.

Громадянкою України ОСОБА_1 ввезено на митну територію України та за митною декларацією від 21.11.2018 №UA403010/2018/009643 здійснено митне оформлення товару «Легковий автомобіль ВМW Х4, бувший у використанні, календарний рік виготовлення: 2014, модельний рік: 2015, колісна формула: 4x4, ідентифікаційний номер, № кузова: НОМЕР_1 , тип двигуна: дизель, об`єм двигуна: 1995 куб, см, потужність: 140 кВт, номер двигуна: не визначено, повна маса: 2335 кг, колір: чорний. Загальна кількість місць, включаючи водія: 5. Призначений для перевезення людей по дорогах загального користування. Торговельна марка «ВМW». Виробник: «ВМW» Німеччина/DЕ.».

До даної митної декларації Позивачем було надано наступні документи: рахунок-фактуру від 08.11.2018 №JJХ 316, видану Global Triangle AB виданий на ім`я громадянки ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 27.08.2018 № НОМЕР_2 , видане уповноваженими органами Королівства Швеція, копію паспорта громадянина України НОМЕР_3 від 10.09.2004, паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України НОМЕР_4 від 11.06.2018, витяг із Інтернет каталогу від 21.11.2018.

В гр. 33 даної МД зазначено код товару згідно з УКТ ЗЕД .

В гр. 42 МД фактурну вартість товару в розмірі 11 500 EUR (за курсом НБУ (1 євро = 31,70912200 грн.), встановленим на день митного оформлення-364 654,90 грн.) вказано згідно рахунку-фактури №JJX 316 від 08.11.2018, який подавався до митного оформлення.

Митна вартість даного транспортного засобу була визначена за резервним методом визначення митної вартості товарів на рівні 444660,51 гривень, що еквівалентно 14023,11 EUR (за курсом НБУ, встановленим на день митного оформлення (21.11.2018), 1 євро = 31,70912200 грн.).

Під час здійснення митного оформлення даного товару (транспортного засобу) Позивачем до бюджету було сплачено митні платежі на загальну суму 167114,47 грн., а саме: ввізне мито (ставка 10%) в сумі 44466,05 грн., акцизний податок в сумі 20 685,92 грн. та податок на додану вартість в сумі 101962,50 грн.

Листом Державної митної служби України від 04.02.2021 № 20/20-01/7.4/109 митниці надіслано лист-відповідь митних органів Королівства Швеція від 10.07.2020 №UTR 2019-379 з копіями документів, а саме:

- рахунку-фактури від 31.08.2018 №448, виданого компанією Global Triangle AВ;

- тимчасового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 31.08.2018 № НОМЕР_5 , виданого уповноваженими органами Королівства Швеція.

За результатами проведеного аналізу документів, які наявні в АСМО «Інспектор» та документів, отриманих у визначений законодавством спосіб митних органів Королівства Швеція щодо законності ввезення громадянки України ОСОБА_1 на митну територію України легкові автомобіля, ВМW Х4, бувшого у використанні, ідентифікаційний № кузова: ідентифікаційний номер, № кузова: НОМЕР_1 , тип двигуна: дизель, встановлено наступне.

За результатами документальної невиїзної перевірки було встановлено порушення громадянкою України ОСОБА_1 :

- пункту 2 частини 2 статті 52, пункту 1, 5 частини 8 статті 257, пункт частини 1 статті 279 Митного кодексу України в результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати ввізного мита за митною декларації від 21.11.2018 № UA403010/2018/009643 на загальну суму 14719,71 грн;

- підпункту в) пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187, пуні 190.1 статті 190 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати податку на додану вартість за мита декларацією від 21.11.2018 № UA403010/2018/009643 на загальну суму 32383,36 грн.

На підставі зазначеного, керуючись підпунктом 54.3.6 пунктом 54.3 ста 54 Податкового кодексу України, яким визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, передбачених цим кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товар свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях та відповідно до пункту 102.1 ста 102 Податкового кодексу України проведено розрахунок митних платежів, підлягають сплаті ОСОБА_1 до бюджету.

За результатами проведеної перевірки Тернопільською митницею складено Акт від 27.08.2021 №3/7.25-19/ НОМЕР_6 "Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання громадянкою України ОСОБА_1 вимог законодавці України з питань митної справи у частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплатимитних платежів за митною декларацією від 21.11.2018 № UA403010/2018/009643».

Перший примірник Акту митницею направлено гр. ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 27.08.20 №7.25-08/1/7.25-19/10/630 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №193) який, згідно відміткою на поштовому відправленні, вручено гр. ОСОБА_1 14.09.2021.

20.09.2021 на адресу Тернопільської митниці надійшов лист гр. ОСОБА_1 № б/н від 17.09.2021 із підписаним примірником Акту та запереченнями від 17.09.2021 на Акт документальної невиїзної перевірки від 27.08.2021 №377.25-19/.

Вказане заперечення митницею було розглянуто у відповідності до норм статті 354 МК України та за результатами розгляду направлено відповідь від 27.09.2021 №7.25-08-1/7.25-19/10/1030 на адресу гр. ОСОБА_1 .

Окрім цього, Тернопільською митницею прийняті на підставі акта документальної невиїзної перевірки від 27.08.2021 №3/7.25-19/ податкові повідомлення-рішення від 07.09.2021 №0000011/7.25-19 та №0000012/7.25-19 з розрахунком штрафних санкцій для сплати визначених в них грошових зобов`язань у встановлений законодавством термін, який, згідно з відміткою на поштовому відправленні, був вручений 14.09.2021.

Вважаючи означені податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення відповідача на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 4 МК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Пунктом 7 частини першої статті 336 МК України встановлено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Згідно із частиною першою статті 345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

За приписами частини другої, пункту 1 частини третьої статті 345 МК України документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України. Митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу митного органу (частина третя статті 351 МК України).

Пунктом 5 частини першої статті 352 МК України визначено, що посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.

Згідно із підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

За правилами пункту 54.4 статті 54 ПК України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом пунктів 1, 4 частини першої статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу (частина перша статті 51 МК України).

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина перша статті 52 МК України).

Згідно з пунктами 1, 2 частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частинами першою. другою статті 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Митна декларація реєструється та приймається митним органом у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації. З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації (частини перша, п`ята, восьма статті 264 МК України).

За змістом частини першої статті 266 МК України декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Частиною першою статті 278 МК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є: для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів (пункт 1 частини першої статті 279 МК України).

Відповідно до частини першої статті 281 МК України допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Згідно з підпунктом 3 пункту 180.1 статті 180 ПК України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України.

Об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України (підпункт «в» пункту 185.1 статті 185 ПК України).

Датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення (пункт 187.8 статті 187 ПК України).

Базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів (пункт 190.1 статті 190 ПК України).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що контролюючий орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити документальні перевірки після завершення процедури митного оформлення та випуску товарів. При цьому, у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо вартісних характеристик товарів, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків.

Суд при вирішенні цього спору враховує, що за результатами аналізу документів, отриманих від митних органів Королівства Швеція, встановлено, що рахунок-фактура від 08.11.2018 №JJX316, виданий компанією "Global Triangle AB на ім`я громадянки Kykish Olga на транспортний засіб ВМW Х4 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який особисто подавався громадянкою України ОСОБА_1 під час переміщення через митний кордон України вказаного транспортного засобу, а надалі і при митному оформленні до МД від 21.11.2018 №UA403010/2018/009643 за ціною 11 500 євро, не є автентичним.

Так, митними органами Королівства Швеція були надіслані копії документів, зокрема: рахунок-фактура від 31.08.2018 №448, тимчасове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 31.08.2018 №, видане уповноваженими органами Королівства Швеція та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на території України.

При цьому, як вбачається із інформації, що міститься в рахунку-фактурі від 31.08.2018 №448, вказаний рахунок-фактура був виданий компанією "Global Triangle AB на ім`я громадянина Mukhailo Lavrysh; вартість автомобіля ВМW Х4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 вказана у сумі 192500 шведських крон, що відповідно до курсу НБУ станом на дату митного оформлення (1 SEK = 3,074585 грн.) становить 591 857, 61 грн.

Згідно із інформацією із копії тимчасового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 31.08.2018 № НОМЕР_5 на легковий автомобіль ВМW Х4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , виданого уповноваженими органами Королівства Швеція, власником тимчасового реєстраційного посвідчення є Mukhailo Lavrysh, транспортний засіб ВМW Х4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , був проданий компанією "Global Triangle AB громадянину Mukhailo Lavrysh з метою експорту.

Таким чином, за результатами проведеного аналізу документів, отриманих від митних органів Королівства Швеції, та документів на підставі яких здійснено митне оформлення за МД №UA403010/2018/009643 від 21.11.2018 митницею було встановлено, що відомості щодо вартості транспортного засобу у отриманих від митних органів Королівства Швеції документах відрізняються від аналогічних відомостей, наявних в базах даних Тернопільської митниці.

При вирішенні даного спору суд також враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 11.08.2022 у справі №460/8509/21, які полягають у такому.

У разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, контролюючий орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей. У разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей, зокрема, щодо країни походження, при ввезенні (пересиланні) на митну територію України, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган самостійно визначає базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків на підставі відомостей, зазначених у таких документах. Податкове зобов`язання може визначатися контролюючим органом і після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, за результатами документальної перевірки.

З урахуванням наведеного, суд відхиляє доводи позивача про те, що лист-відповідь уповноваженого органу Королівства Швеція не є достатнім доказом, оскільки надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей, які мають значення для оподаткування товарів при ввезенні на митну територію України, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, є підставою для контролюючого органу самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених ПК України, на підставі відомостей, зазначених у таких документах. При цьому, митний орган не наділений повноваженнями діяти на власний розсуд за вказаних обставин та проводити додаткову перевірку документів про походження товару після отримання результатів такої перевірки компетентним органом заявленої декларантом країни походження товару.

Положення норм, які встановлюють вимоги до запиту митного органу країни імпорту не визначають обов`язкових умов щодо його оформлення в частині обґрунтування сумнівів, що виникли у контролюючого органу, а носять диспозитивний характер (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.08.2022 у справі №460/8509/21). В зв`язку із цим, доводи позивача щодо не доведення відповідачем виникнення у нього обґрунтованих сумнівів про недостовірність відомостей, суд визнає безпідставними.

Отже, враховуючи зазначене, суд зазначає, що офіційна відповідь компетентних органів Королівства Швеції, зібранні неї докази від уповноважених суб`єктів, яка використана під час проведення перевірки, є належним і допустимим доказом у цій судовій справі. Суд уважає вказану інформацію такою, що об`єктивно свідчить про порушення позивачем вимог митного законодавства та правомірність нарахування позивачу податкових зобов`язань з податку на додану вартість та мита з товарів, ввезених на територію України.

Відтак, на переконання суду, у контролюючого органу не було жодних правових підстав для неврахування отриманої інформації, відповідач правомірно з урахуванням приписів пункт 54.4 статті 54 ПК самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання позивачу.

Щодо пояснень позивача про те, що ні власник на компанія «Global Triangle АВ» не пред`являли жодних претензій на транспортний засіб, то даний факт не впливає на висновки суду щодо подання позивачем (його декларантом) недостовірних відомостей при митному оформленні за МД.

Щодо посилання позивача на судове оскарження постанови у справі про порушення митних правил щодо неї за статтею 485 МК України, то такі обставини не впливають на висновки суду у цій справі. Фінансова та адміністративна відповідальність є різними видами відповідальності, незалежними одна від одної. Відтак, висновки суду у справі щодо оскарження постанови у справі про порушення митних правил не будуть спростовувати наявності правових підстав для винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

Також судом не встановлено процедурних порушень щодо порядку проведення позапланової невиїзної перевірки митним органом, порядку розгляду заперечень на акт перевірки та прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Отож, враховуючи факт подання недостовірних відомостей щодо митної вартості товару, що призвело до сплати митних платежів не у повному обсязі, відповідачем правомірно за результатами перевірки правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, з урахуванням даних та матеріалів, отриманих від митних органів Королівства Швеції та пояснень позивача, встановив заниження податкового зобов`язання зі сплати ввізного мита за митною декларацією та податкового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач довів правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Перевіряючи дотримання критеріїв, яким має відповідати рішення, дії суб`єкта владних повноважень, визначених частиною другою статті 2 КАС України, суд вважає, що такі дотримані, відповідач діяв на підставі та у спосіб, що визначені законами України, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дій.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що в позові слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у позові не підлягають до розподілу судові витрати, понесені позивачкою.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернопільської митниці про изнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.09.2021 №0000011/7.25-19. та №0000012/7.25-19., - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 );

відповідач:

- Тернопільська митниця (місцезнаходження/місце проживання: вул. Текстильна, 38,м. Тернопіль,46004, код ЄДРПОУ/РНОКПП 43985576);

Головуючий суддя Осташ А.В.