Справа № 640/36534/21
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 2, винесене Головним управлінням ДПС у Запорізькій області 30 листопада 2021 року;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 2, винесене Головним управління ДПС у Запорізькій області 07 липня 2021 року, в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп» штрафів за несвоєчасну подачу добових довідок за 18 грудня 2020 року, 31 грудня 2020 року, 01 січня 2021 року, 02 січня 2021 року, 03 січня 2021 року та 08 січня 2021 року (на загальну суму 6000,00 грн).

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач вказав, що податковим органом недостовірно встановлено загальну місткість куб. метрів акцизного складу Позивача, внаслідок чого до нього неправомірно застосовано штрафні санкції в порядку пункту 18 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України.

Крім того, в ході фактичної перевірки Товариства контролюючим органом неправомірно встановлено 12 випадків несвоєчасної подачі довідок про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального, за наявності лише 6 таких випадків.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 2, винесене Головним управлінням ДПС у Запорізькій області 30 листопада 2021 року.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 2, винесене Головним управлінням ДПС у Запорізькій області 07 липня 2021 року в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп» штрафів за несвоєчасну подачу добових довідок за 18 грудня 2020 року, 31 грудня 2020 року, 01 січня 2021 року, 02 січня 2021 року, 03 січня 2021 року та 08 січня 2021 року (на загальну суму 6000,00 грн).

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Головне управління ДПС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Запорізькій області посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що визначення об`єму акцизних складів Позивача здійснено на підставі даних ДПС (ЄРАН), оскільки отримуване пальне Позивача перевищувало 1000 куб.м., що в свою чергу, вказує, що Позивач був зобов`язаний обладнати витратомірів-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками рівня пального у резервуарі не пізніше 01 жовтня 2019 року. Крім того, Відповідач зазначає саме про 12 випадків несвоєчасної подачі довідок про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Головним управлінням ДФС у Запорізькій області проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп» за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Гвардійська, 31/1, з питань здійснення контролю за додержанням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими при виробництві, обліку, обігу, зберіганні та транспортуванні пального; виявлення порушень у сфері виробництва і обігу підакцизних товарів, , за результатами якої складено акт від 31 травня 2021 року № 4086/08/01/09/3903, в якому вказано про наступні порушення вимог податкового законодавства з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп»:

- частини 1 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідни, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» в частині зберігання пального в період з 01липня 2019 року до 02 липня 2019 року (включно) без отримання ліцензії на право зберігання пального;

- підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230, пункту 12 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України в частині несвоєчасної реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників (по акцизному складу - 1005139, по 19 стаціонарним резервуарам та установлених на них рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарам, по 3-м витратомірам-лічильникам;

- підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230, пункту 12 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України в частині не реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників (по акцизному складу - 1005139, по 5 стаціонарним резервуарам, по 2-му витратомірам-лічильникам;

- підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України в частині несвоєчасного надання щоденних довідок про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального (уніфікований номер 1005139) за звітну добу 31 липня 2020 року, 17 листопада 2020 року, 10 грудня 2020 року, 18 грудня 2020 року, 31 грудня 2020 року, 01 січня 2021 року, 02 січня 2021 року, 03 січня 2021 року, 08 січня 2021 року, 19 лютого 2021 року, 19 березня 2021 року, 10 травня 2021 року.

17 червня 2021 року Позивачем подано до Головного управління ДПС у Запорізькій області заперечення на акт про результати фактичної перевірки від 31 травня 2021 року № 4086/08/01/09/39039648.

Листом від 03 липня 2021 року № 40085/0/08-01-09-01-15, Відповідачем заперечення Позивача задоволено частково. Встановлено наступні порушення вимог податкового законодавства з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп»:

- підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України в частині несвоєчасної реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (по акцизному складу 1005139) по 19 стаціонарним резервуарам та установлених на них рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарам, по 3-м витратомірам-лічильникам;

- підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України в частині не реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня (по акцизному складу 1005139) по 5 стаціонарним резервуарам, по 2-м витратомірам-лічильникам;

- підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України в частині несвоєчасного надання щоденних довідок про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального (уніфікований номер 1005139) за звітну добу 31 липня 2020 року, 17 листопада 2020 року, 10 грудня 2020 року, 18 грудня 2020 року, 31 грудня 2020 року, 01 січня 2021 року, 02 січня 2021 року, 03 січня 2021 року, 08 січня 2021 року, 19 лютого 2021 року, 19 березня 2021 року, 10 травня 2021 року.

На підставі викладеного, Головним управлінням ДПС у Запорізькій області прийнято податкові повідомлення-рішення від 30 листопада 2021 року:

- № 2, яким за порушення підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПУ України на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 та пункту 1281.3 статті 1281 ПК України до Позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 12 000,00 грн;

- № 2, яким за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230, пункту 12 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 та пункту 1281.1 статті 1281 ПК України до Позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 480 000,00 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, Позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України «Про результати розгляду скарги» від 24 листопада 2021 року № 26586/6/990-00-06-03-01-06, залишено без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 07 липня 2021 року № 2 та скасовано податкове повідомлення-рішення від 07 липня 2021 року № 2 в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій у сумі 40 000,0 грн, в іншій частині вказане податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу задоволено частково.

Відповідно до підпункту 60.1.3 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій декларації.

30 листопада 2021 року Головним управлінням ДПС у Запорізькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № 2, яким за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230, пункту 12 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 та пункту 1281.1 статті 1281 ПК України до Позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 440 000,00 грн.

Вважаючи податкове-повідомлення рішення № 2 та податкове-повідомлення рішення № № 2 в частині протиправними, Позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до акта перевірки, у Позивача по акцизному складу пального (уніфікований номер 1005139) зафіксовано залишки пального на кінець робочого дня, які становлять на 1000 куб.м., зокрема: станом на 16 грудня 2019 року - 1 023,9 куб.м., станом на 14 січня 2020 року - 1 102,6 куб.м., станом на 10 квітня 2020 року - 1 512,1 куб.м.

Проте, згідно з наявного в матеріалах справи витягу щодо обсягу пального або спирту етилового, на який платник має зареєструвати акцизні накладні/розрахунки коригування до акцизних накладних в ЄРАН в розрізі акцизних складів/акцизних складів пересувних за кожним кодом товарної підкатегорії згідно УКТЗЕД та умов оподаткування на запит від 16 грудня 2019 року № 16774378, на акцизному складі 1005139 обліковувалось пальне в літрах у кількості: 521 795,87; 4 495,95; 165 594,95; 300 915,43, що в сумі становить 992 802,2 літри, що в свою чергу не перевищує 1000 куб.м. А тому, вищезазначені обставини акта перевірки податкового органу не відповідають дійсності.

Вказане спростовує викладене у акті перевірки податкового органу щодо перевищення до 01 квітня 2020 року та 10 квітня 2020 року на акцизному складі залишків пального, що перевищує 1000 куб м.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 30 листопада 2021 року № 2 щодо застосування до Позивача штрафних санкцій у розмірі 440 000,00 грн підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 07 липня 2021 року № 2, яким до Позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 12 000,00 грн за несвоєчасного надання щоденних довідок про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального (уніфікований номер - 1005139) за звітну добу 31 липня 2020 року, 17 листопада 2020 року, 10 грудня 2020 року, 18 грудня 2020 року, 31 грудня 2020 року, 01 січня 2021 року, 02 січня 2021 року, 03 січня 2021 року, 08 січня 2021 року, 19 лютого 2021 року, 19 березня 2021 року, 10 травня 2021 року, судом першої інстанції встановлено наступне.

Позивач визнав факт несвоєчасної подачі добових довідок за 31 липня 2020 року, 17 листопада 2020 року, 10 грудня 2020 року, 19 лютого 2021 року, 19 березня 2021 року та 15 травня 2021 року, що має наслідком застосування до останнього штрафних санкцій.

Таким чином, предметом дослідження судом першої інстанції була вчасність подання Позивачем добових довідок за 18 грудня 2020 року, 31 грудня 2020 року, 01 січня 2021 року, 02 січня 2021 року, 03 січня 2021 року та 08 січня 2021 року.

Довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизних складах за 18 грудня 2020 року, 31 грудня 2020 року, 01 січня 2021 року, 02 січня 2021 року, 03 січня 2021 року та 08 січня 2021 року було передано Позивачем до ДПС України через програму M.E.DOC вчасно, що підтверджується повідомленнями про отримання звітності, а саме 19 грудня 2020 року о 09:12 год, 01 січня 2021 року о 11:00 год, 02 січня 2021 року 0 08:47 год., 03 січня 2021 року о 13:08 год., 04 січня 2021 року о 15:32 год. та 09 січня 2021 року о 18:50 год.

Проте, з незалежних від Позивача причин, вказані довідки отримано ДПС України лише 20 грудня 2020 року о 10:06 год., 04 січня 2021 року о 09:12 год, 09:54 год., 09:26 год та 15:39 год, 09 січня 2021 року о 18:50 год відповідно.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до висновку, що Позивач не може нести відповідальність, зокрема і у вигляді штрафу, за несвоєчасну доставку та прийняття своєчасно надісланих ним довідок до контролюючого органу, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення від 07 липня 2021 року в оскаржуваній частині підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Згідно з підпунктом 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний склад - це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.

Відповідно до підпункту 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 ПК України розпорядник акцизного складу - це суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального.

Пунктом 230.1. статті 230 ПК України передбачено, що акцизні склади утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходжень до бюджету акцизного податку.

Згідно з підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Пунктом 12 підрозділу 5 розділу XX ПК України передбачено, що розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки: акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 липня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Відповідно до статті 230 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2017 року № 891 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку (далі - Порядок № 891).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 891 витратомір-лічильник (далі - витратомір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для безперервного вимірювання, запам`ятовування та відображення у фактичних умовах вимірювання кількості пального, що проходить через вимірювальний перетворювач у закритих, повністю заповнених трубопроводах; рівнемір - лічильник рівня пального у резервуарі (далі - рівнемір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для вимірювання рівня пального, за яким обчислюється об`єм пального, що перебуває у резервуарі, за градуювальною таблицею резервуара; резервуар - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки у вигляді стаціонарної споруди або ємності, який призначений для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання та для якого встановлена залежність його місткості від абсолютної висоти рівня пального в резервуарі, що оформлено у вигляді градуювальної таблиці; обіг пального - будь-які операції, що передбачають: фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з виробництва, придбання, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції); фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з реалізації, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції).

Таким чином, при визначенні загальної місткості розташованих на акцизному складі резервуарів беруться до уваги стаціонарні споруди або ємності, які призначені для здійснення операцій, що передбачають фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального чи/або фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне та його зберігання, при цьому акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Відповідно до пункту 18 підрозділу 5 «Особливості справляння акцизного податку та екологічного податку» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в чинній на час проведення перевірки редакції, норми пункту 128-1.1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються з 1 квітня 2020 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу).

Таким чином, після 01 квітня 2020 року розпорядник акцизного складу, де розташовані резервуари, в яких зберігається пальне, зобов`язаний був обладнати їх рівнемірами-лічильниками та зареєструвати на виконання вимог Податкового кодексу України щодо обов`язкового встановлення витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

Згідно з довідкою про розпорядника акцизного складу (згідно з квитанцією № 2 отримано ДПС України 30 березня 2020 о 17:59, реєстраційний номер документа , статус документа - прийнято), акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри від 30 березня 2020 року усі 10 резервуарів, що знаходились у користуванні Позивача були оснащені витратомірами, які зареєстровані.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено та судом першої інстанції встановлено, що обладнання та реєстрацію витратомірів/рівнемірів-лічильників рівня товарів (продукції) у резервуарі по акцизному складу Позивача здійснено 30 березня 2020 року.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Позивачем виконано вимоги щодо обладнання та реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, що унеможливлює застосування до останнього положень статті 128-1 ПК України та на кладення штрафних санкцій, з чим погоджується і колегія суддів.

Щодо доводів Відповідача, викладених в апеляційній скарзі, що у Позивача по акцизному складу пального (уніфікований номер 1005139) зафіксовано залишки пального на кінець робочого дня, які становлять понад 1000 куб.м., зокрема: станом на 16 грудня 2019 року - 1 023,9 куб.м., станом на 14 січня 2020 року 1 102,6 куб.м., станом на 10 квітня 2020 року 1 512,1 куб.м, у зв`язку з чим наявні підстави для застосування до Позивача штрафних санкцій з 01 жовтня 2019 року, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з наявного в матеріалах справи витягу щодо обсягу пального або спирту етилового , на який платник має зареєструвати акцизні накладні/розрахунки коригування до акцизних накладних в ЄРАН в розрізі акцизних складів/акцизних складів пересувних за кожним кодом товарної підкатегорії згідно УКТЗЕД та умов оподаткування на запит від 16 грудня 2019 року № 16774378, на акцизному складі 1005139 обліковувалось пальне в літрах у кількості: 521 795,87; 4 495,95; 165 594,95; 300 915,43, що в сумі становить 992 802,2 літри, що в свою чергу не перевищує 1000 куб.м.

Вказане спростовує доводи податкового органу щодо перевищення на акцизному складі залишків пального, що перевищує 1000 куб м.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав застосування податковим органом до Позивача штрафних санкцій, передбачених приписами пункту 1281.статті 1281 ПК України, та про скасування податкового повідомлення-рішення від 30 листопада 2021 року № 2.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 07 липня 2021 року № 2, яким до Позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 12 000,0 грн за несвоєчасного надання щоденних довідок про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального (уніфікований номер - 1005139) за звітну добу: 31 липня 2020 року, 17 листопада 2020 року, 10 грудня 2020 року, 18 грудня 2020 року, 31 грудня 2020 року, 01 січня 2021 року, 02 січня 2021 року, 03 січня 2021 року, 08 січня 2021 року, 19 лютого 2021 року, 19 березня 2021 року, 10 травня 2021 року, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Позивачем визнано факт несвоєчасної подачі добових довідок за 31 липня 2020 року, 17 листопада 2020 року, 10 грудня 2020 року, 19 лютого 2021 року, 19 березня 2021 року та 15 травня 2021 року, що має наслідком застосування до останнього штрафних санкцій.

Таким чином, предметом дослідження є вчасність подання Позивачем добових довідок за 18 грудня 2020 року, 31 грудня 2020 року, 01 січня 2021 року, 02 січня 2021 року, 03 січня 2021 року та 08 січня 2021 року.

Згідно з підпунктом 230.1.3. пункту 230.1 статті 230 ПК України розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15 С.

Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.

Дані про залишки пального та про обсяг обігу пального подаються електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Електронні документи заповнюються автоматично шляхом передачі до них даних з витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників (під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра-лічильника або витратоміра-лічильника - заповнюються відповідальною особою розпорядника акцизного складу).

В електронних документах також зазначаються відповідальною особою розпорядника акцизного складу дані про обсяги залишків пального, що знаходяться на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці, про добовий обсяг реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці, а також інформація про дні, в які акцизний склад не працює.

Процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, а також порядок передачі облікових даних (обсягу обігу та залишку пального) з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів врегульовано Порядком ведення Єдиного державного реєстру витратомірів - лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2017 року № 891 (далі - Порядок № 891).

Пунктами 5, 6 Порядку № 891 передбачено, що електронні документи для наповнення Реєстру, які формуються розпорядниками акцизних складів та надсилаються до Реєстру за кожним місцем розташування акцизного складу, містять, зокрема: зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів фактичних залишків пального на початок та кінець звітної доби та добового обсягу обігу пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД у літрах, приведених до температури 15 °С, у розрізі всіх наявних у розпорядника акцизного складу акцизних складів з уніфікованою нумерацією - для усіх розпорядників акцизних складів, крім зазначених в абзаці третьому цього підпункту.

Електронні документи для наповнення Реєстру, що містять інформацію, зазначену в підпунктах 5 і 6 пункту 5 цього Порядку, формуються та надсилаються розпорядниками акцизних складів щодня (крім днів, у які акцизний склад не працює). На кожному акцизному складі за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД формуються показники про обсяги залишків пального на початок та кінець звітної доби, що визначаються шляхом підсумовування обсягів залишків пального в кожному резервуарі на підставі показань рівнемірів, установлених на таких резервуарах. Підтвердженням розпоряднику акцизного складу прийняття/неприйняття його електронного документа для наповнення Реєстру/ коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру є квитанції в електронному вигляді у текстовому форматі, які надсилаються йому держателем Реєстру протягом операційного дня. Якщо протягом операційного дня держателем Реєстру не надіслано квитанції про прийняття/неприйняття електронного документа для наповнення Реєстру / коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру, такий електронний документ вважається прийнятим.

Відповідно до пункту 128-1.3 статті 128-1 ПК України незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ.

Як вбачається з матеріалів справи, довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизних складах за 18 грудня 2020 року, 31 грудня 2020 року, 01 січня 2021 року, 02 січня 2021 року, 03 січня 2021 року та 08 січня 2021 року було передано Позивачем до ДПС України через програму M.E.DOC вчасно, що підтверджується повідомленнями про отримання звітності, а саме 19 грудня 2020 року о 09:12 год, 01 січня 2021 року о 11:00 год, 02 січня 2021 року о 08:47 год., 03 січня 2021 року о 13:08 год., 04 січня 2021 року о 15:32 год. та 09 січня 2021 року о 18:50 год.

Проте, з незалежних від Позивача обставин, вказані довідки отримано ДПС України лише 20 грудня 2020 року о 10:06 год., 04 січня 2021 року о 09:12 год, 09:54 год., 09:26 год та 15:39 год, 09 січня 2021 року о 18:50 год відповідно.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 19 квітня 2022 року у справі № 520/7343/2020, несвоєчасна доставка спірних довідок до ДПС України відбулась з вини платника податків, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності. Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій спірним податковим повідомленням-рішенням.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 10 серпня 2022 року у справі № 520/339/20.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідачем в доводах апеляційної скарги належно не обґрунтовано наявність підстав для відступу від вищевказаних правових позицій Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, які правомірно враховано на виконання ч. 5 ст. 242 КАС України.

Враховуючи вищенаведене та перевіривши всі фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Позивач не може нести відповідальність, зокрема і у вигляді штрафу, за несвоєчасну доставку та прийняття своєчасно надісланих ним довідок до контролюючого органу, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення від 07 липня 2021 року № 2 в частині застосування до Позивача штрафних санкцій за несвоєчасного надання щоденних довідок про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального (уніфікований номер - 1005139) за звітну добу 18 грудня 2020 року, 31 грудня 2020 року, 01 січня 2021 року, 02 січня 2021 року, 03 січня 2021 року, 08 січня 2021 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню у вказаній частині.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління ДПС у Запорізькій області, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко