Справа № 380/17406/21
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Гулик А.Г.

07 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/17406/21 пров. № А/857/15219/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б.,Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Кардаш В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 380/17406/21 за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними та скасування попередження та припису, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2021р. позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту ФОП ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області, у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №ЛВ12058/1357/АВ/П/ПН від 13.09.2021р.;

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ЛВ12058/1357/АВ/П від 13.09.2021р..

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.09.2022р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління Держпраці у Львівській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Просить суд, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення яким у задоволенні позову відмовити.

ч.2 ст.313 КАС України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Особи які беруть у справі в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

ст.229 КАС України визначено, що фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.11.2018р. ФОП ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

06.09.2021р. заступник начальника управління начальник відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області Н. Щерба у Доповідній записці № 5881/1 висловив пропозицію щодо проведення заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 в частині виявлення неоформлених трудових відносин.

Головне управління Держпраці у Львівській області, 06.09.2021р. виніс наказ №1314-П Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , яким наказано провести позаплановий захід із здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині виявлення неоформлених трудових відносин. Позаплановий захід державного контролю провести з 06.09.2021р. - 17.09.2021р.

06.09.2021р. Головне управління Держпраці у Львівській області видав направлення №1307 для проведення позапланового заходу здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 . Строк здійснення заходу: з 06.09.2021р. - 17.09.2021р.

06.09.2021р. 11 год. 45 хв. - 15 год. 00 хв. 13.09.2021р. контролюючий орган провів позаплановий захід із здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 в частині виявлення неоформлених трудових відносин.

13.09.2021р. за результатами проведеного позапланового заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування складено акт №ЛВ12058/1357/АВ.

Із змісту акту видно, що контролюючий орган встановив порушення ФОП ОСОБА_1 вимог - ч.1 ст.21, ч.4 ст.24 КЗпП України, абз.1 Постанови № 413, що полягає у фактичному допуску до роботи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За результатами проведеної перевірки та встановлених порушень контролюючий орган прийняв:

- припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ЛВ12058/1357/АВ/П від 13.09.2021р., яким зобов`язав ФОП ОСОБА_1 усунути порушення вимог ч.1 ст.21, ч.4 ст.24 КЗпП України, Постанови № 413, що полягає у фактичному допуску до роботи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

- попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №№ЛВ12058/1357/АВ/П/ПН від 13.09.2021р., яким повідомлено ФОП ОСОБА_1 про відповідальність за порушення законодавства про працю, виявлені в процесі інспекційного відвідування.

ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч.2 ст.265 КЗпП України та ч.-ч. 2-7 ст.53 Закону України Про зайнятість населення визначено Постановою Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 17 липня 2013 року № 509 (надалі Порядок № 509).

Аналіз положень цих правових норм свідчить про те, що територіальні органи Держпраці мають право здійснювати нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю, зокрема юридичними особами, які використовують найману працю, у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань. За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю. Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту). А однією з підстав накладення штрафів за порушення законодавства про працю є акт про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Щодо проведення контролюючим органом позапланового заходу державного контролю за відсутності позивача чи його уповноваженої особи, колегія суддів зазначає наступне.

ч. 1 ст. 7 КАС України, передбачено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Із змісту ч.1 ст. 12 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947року Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, яка ратифікована Законом України Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі № 1985-IV 08.09.2014р. (далі Конвенція № 81) видно, що інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право: a) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції; b) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та c) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема: i) наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм; ii) вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги; iii) зобов`язувати вивішувати об`яви, які вимагаються згідно з правовими нормами; iv) вилучати або брати з собою для аналізу зразки матеріалів і речовин, які використовуються або оброблюються, за умови повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що матеріали або речовини були вилучені або взяті з цією метою.

У разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, що таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обов`язків .

В ст.12 Конвенції № 81, видно, що інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм.

Наведені положення Конвенція № 81 кореспондуються з положеннями п. 10 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про пацю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019р. № 823, в якому визначено, які дії мають право безперешкодно вчиняти Інспектори праці. ( далі Порядок № 823)

п.12 Порядку № 823 передбачено, що Інспекторам праці забороняється: 1) виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду індивідуальних або колективних трудових спорів; 2) підміняти працівників об`єкта відвідування під час проведення розрахунків або перерахунків розмірів належних працівникам коштів, готувати висновки про відповідність або невідповідність нормативних актів об`єкта відвідування вимогам нормативно-правових актів з метою їх подальшої передачі працівникам (у тому числі звільненим), іншим особам чи органам; 3) проводити інспекційні відвідування з метою отримання від об`єкта відвідування будь-яких документів або їх копій для подальшої передачі іншим особам; 4) розглядати та перевіряти питання, яке є предметом розгляду в суді або щодо якого набрало законної сили рішення суду, перевіряти своєчасність, правильність і повноту виконання рішень суду; 5) розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію чи інформацію про виробничі процеси, з якими вони могли ознайомитися під час виконання своїх посадових обов`язків, крім випадків, передбачених законом, у тому числі протягом трьох років після звільнення з посади; 6) розголошувати джерело будь-якої скарги, доведеної до їх відома, на недоліки або порушення і повідомляти об`єкту відвідування або його представнику про те, що відвідування було проведено у зв`язку з отриманням такої скарги; 7) вилучати в об`єктів відвідування оригінали їх фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, а також комп`ютери та їх частини; 8) проводити інспекційне відвідування понад строки, визначені пунктом 9 цього Порядку.

Аналіз наведених вищенаведених норм, дає підстави суду апеляційної інстанції для висновків, що такі не встановлюють обов`язковість проведення посадовими особами Держпраці позапланового заходу державного контролю у присутності позивача чи його уповноваженої особи.

Щодо доводів позивача що, контролюючий орган протиправно скоротив строк проведення заходу державного контролю, апеляційний суд зазначає наступне.

В наказі від 06.09.2021р. №1314-П Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 та направленні №1307 від 06.09.2021р. строк здійснення заходу зазначено, як: з 06.09.202021р. - 17.09.2021р.

Так, п.10 Порядку № 823 визначено, що тривалість інспекційного відвідування не може перевищувати 10 робочих днів.

Проводити інспекційне відвідування понад строки, визначені п.9 цього Порядку Інспекторам праці забороняється (п.п. 8 п.12 Порядку № 823).

Разом з тим, Порядок № 823 не містить положень щодо заборони завершувати інспекційне відвідування раніше встановленого десятиденного строку.

Отже, доводи ФОП ОСОБА_1 про те, що контролюючий орган протиправно скоротив строк проведення заходу державного контролю є протиправними.

Щодо порушення контролюючим органом порядку оформлення результатів проведеного заходу контролю, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

В п.16 Порядку № 823 видно, що за результатами інспекційного відвідування складається акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

У разі відмови об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи від підписання або у разі неможливості особистого вручення акта та/або припису акт та припис складаються одночасно у трьох примірниках.

У разі відмови об`єкта відвідування підписати акт інспектор праці вносить до такого акта відповідний запис.

Два примірники акта та припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом з описом документів у ньому та повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування.

Тобто, законодавством не заборонено суб`єкту владних повноважень в один день складати акт та припис.

Об`єкт відвідування зобов`язаний повернути інспектору праці нарочно або поштовим відправленням з описом вкладення підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання.

У разі ненадходження протягом семи робочих днів після дня відправлення об`єкту відвідування підписаного примірника акта та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Колегія суддів встановлено, що на виконання вищенаведених вимог, контролюючий орган засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з описом документів у ньому та повідомленням про вручення за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, направив ФОП ОСОБА_1 два примірника: акт від 13.09.2021р., припис від 13.09.2021р., попередження від 13.09.2021р. ( штрихкод ідентифікатор №551).

При цьому, надсилання об`єкту відвідування вказаних документів засобами поштового зв`язку, у відповідності до п. 23 Порядку № 823, жодним чином не позбавляє права позивача подавати зауваження до таких документів.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що на адресу контролюючого органу будь яких зауважень від позивача, щодо прийнятих документів за наслідками інспекційного відвідування надано не було.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про те що Головне управлінням Держпраці у Львівській області порушив процедуру здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування.

Щодо встановлених порушень за результатами проведеного заходу контролю, колегія суддів зазначає, що контролюючий орган зафіксував порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст.21 КЗпП України, ч.4 ст.24 КЗпП України, Постанови Кабінету Міністрів України № 413, колегія суддів зазначає наступне.

ч.1 ст.21 КЗпП, визначено, що трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Із змісту ч. 4 ст.24 КЗпП, видно, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В абз.1 Постанови Кабінету Міністрів України Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту від 17 червня 2015 р. № 413, установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) та/або резидентом Дія Сіті до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором та/або до початку виконання робіт (надання послуг) гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті засобами електронного зв`язку з використанням електронного підпису відповідальних осіб, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що в ході проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснюючи підприємницьку діяльність у магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , залучає до роботи працівників без належного оформлення трудових відносин, що полягає у фактичному допуску до роботи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів звертає увагу, що на підставі договору суборенди від 31.12.2020р. укладеного між ПП Мережа-Сервіс Львів та ФОП ОСОБА_1 , останній здійснює господарську діяльність у магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується фіскальними чеками.

При цьому, ФОП ОСОБА_1 покликається на те, що для здійснення своєї господарської діяльності залучає працівників ПП Мережа-Сервіс Львів на підставі договору надання послуг по аутстаффингу персоналу, укладеного з ПП Мережа-Сервіс Львів від 30.11.2018р. № 77.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що поняття аутстаффингу в законодавстві України не закріплене. Проте норми, визначені ст.39 Закону України Про зайнятість населення від 05.07.2012р № 5067-VI, що регулюють правовідносини, які виникають під час провадження діяльності суб`єктів господарювання, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, є тотожним правовій природі договору аутстаффингу.

пп. 14.1.183 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що послуга з надання персоналу - господарська або цивільно-правова угода, відповідно до якої особа, що надає послугу (резидент або нерезидент), направляє у розпорядження іншої особи (резидента або нерезидента) одну або декількох фізичних осіб для виконання визначених цією угодою функцій. Угода про надання персоналу може передбачати укладання зазначеними фізичними особами трудової угоди або трудового контракту із особою, у розпорядження якої вони направлені. Інші умови надання персоналу (у тому числі винагорода особи, що надає послугу) визначаються угодою сторін.

Згідно ч.1 ст.36 Закону України Про зайнятість населення діяльність суб`єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, та інших суб`єктів господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні у інших роботодавців, регулюється цим Законом та іншими законодавчими актами України.

У п.3 ч.1 ст.39 Закону України Про зайнятість населення передбачено, що суб`єкти господарювання - роботодавці, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, направляють працівників за умови, якщо це передбачено колективним договором такого роботодавця, та за наявності згоди первинної профспілкової організації і зобов`язані: 1) укласти договір з роботодавцем про застосування праці працівника; 2) виплачувати працівникові заробітну плату в розмірі, не нижчому, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом, та заробітної плати, яку отримує працівник у роботодавця за виконання такої ж роботи; 3) забезпечувати працівнику час роботи та відпочинку на умовах, визначених для працівників роботодавця, що передбачено умовами колективного договору та правилами внутрішнього трудового розпорядку; 4) нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на користь працівника; 5) не перешкоджати укладенню трудового договору між працівником та роботодавцем, у якого виконувалися ним роботи.

Наведеними нормами законодавства, встановлено, що юридична особа, яка здійснює наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, повинна укласти з такими працівниками трудові договори.

Аналогічні правові висновки щодо застосування наведених правових норм викладені у постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 640/1099/19.

З аналізу договору про надання послуг по аутстаффингу персоналу від 30.11.2018р. № 77 який укладений між ПП Мережа-Сервіс Львів (Виконавець) та ФОП ОСОБА_1 (Клієнт) видно, що предметом договору є надання Виконавцем Клієнтові за плату послуг аутстаффингу персоналу протягом терміну цього договору.

Послуги аутстаффингу персоналу включає в себе:

- пошук та підбір кадрів згідно вимог клієнта та зарахування їх до штату Виконавця, оформлення кадрових процедур згідно трудового законодавства, нарахування та виплата заробітної плати співробітникам, розрахунок та перерахування податків та зборів до державного бюджету та державних фондів страхування, виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності, компенсацій за відпустки, оформлення лікарняних листків, видачу співробітникам довідок при необхідності, медичне страхування співробітників, страхування життя, страхування від нещасних випадків та інше, при необхідності, вирішення конфліктних ситуацій з співробітниками, здача звітності, передбаченої діючим законодавством України;

- надання Клієнтові за його заявкою робітників, необхідної кваліфікації на певний (визначений Клієнтом) строк (п. 1).

В п.п. 3.2 п. 3 Договру від 30.11.2018р. № 77 видно, що виконавець проводить первинний підбір персоналу, який відповідає Клієнту. Клієнт ознайомлюється з набраним персоналом. Тільки після укладення письмового строкового договору співробітник має право приступити до своїх обов`язків.

Приймання та звільнення співробітників здійснюється Виконавцем (п.п. 3.3 п. 3).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ключовим питанням для правильного вирішення спору в цій частині є встановлення саме факту перебування у трудових відносинах фізичних осіб, які зазначені в акті від 13.09.2021р. з ПП Мережа-Сервіс Львів. Це є визначальною ознакою для вирішення того, чи дійсно відбулось допущення позивачем фізичних осіб до роботи без укладання трудового договору.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на ту обставину, що матеріалами справи не підтверджено наявність трудових договорів між ПП Мережа-Сервіс Львів та фізичними особами ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ), а також наявність належним чином оформлених наказів ПП Мережа-Сервіс Львів про прийняття на роботу цих осіб, або інших документів, що підтверджують те, що фізичні особи, які за договором надання послуг по аутстаффингу персоналу перебували у трудових відносинах з ПП Мережа-Сервіс Львів.

Не підтверджено матеріалами справи і те, що саме за адресою: АДРЕСА_1 у магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 , де позивач здійснює господарську діяльність, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 мали надавати послуги, за договором про надання послуг аутстаффингу.

Крім того, до матеріалів справи ФОП ОСОБА_1 не надала доказів, які саме особи (ім`я, прізвище, по-батькові) надавали послуги за договором аутстаффингу.

ч.3 ст.36 Закону України Про зайнятість населення, передбачено перелік суб`єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, та суб`єктів господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні у інших роботодавців, формується та ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно ч.1 ст.39 Закону України Про зайнятість населення діяльність суб`єктів господарювання - роботодавців, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця на умовах трудових договорів, здійснюється на підставі дозволу, виданого центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції. Порядок видачі дозволу на наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Забороняється діяльність суб`єктів господарювання - роботодавців, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця без дозволу (ч. 2 ст. 39).

Однак, всупереч ч. 3 ст. 36 та ч. ч. 1, 2 ст. 39 Закону України Про зайнятість населення, ПП Мережа-Сервіс Львів () до переліку суб`єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, та суб`єктів господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в інших роботодавців, не включено.

Щодо доводів позивача, про те що Порядок про затвердження формування та ведення переліку суб`єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, та суб`єктів господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в інших роботодавців не набрав чинності, суд апеляційної інстанції не бере такі до уваги. Оскільки, Постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2013 року № 400, яка набрала чинності 13.06.2013р., такий порядок затверджений.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що ФОП ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст.21, ч.4 ст.24 КЗпП України, Постанови Кабінету Міністрів України № 413, що полягає у фактичному допуску до роботи працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Держпраці у Львівській області діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законами та Конституцією України.

В ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення яким в позові відмовити.

Керуючись ст.ст.243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 380/17406/21 скасувати та прийняти нову постанову.

В позові Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними та скасування попередження та припису відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 19.12.2022р.