Справа № 1340/4729/18
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року

справа №1340/4729/18

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

за участю:

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

від позивача ОСОБА_1 ,

від відповідача Дорош А.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі позивач, ФОП ОСОБА_2 ) з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28.09.2018, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28.09.2018, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28.09.2018, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28.09.2018 відповідача.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2019, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019, позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 14.02.2022 у справі №1340/4729/18 касаційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області задоволено частково; рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.09.2018 №, №, № та в цій частині справу направлено на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 змінено в мотивувальній частині щодо підстав задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.09.2018 №, а в іншій частині залишено без змін.

Ухвалою від 02.03.2022 року суд прийняв справу до провадження та призначив до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.04.2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, проведено заміну відповідача на належного правонаступника Головне управління ДПС у Львівській області.

Ухвалою суду від 06.07.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що нормами чинного законодавства не передбачено обов`язок щодо ведення обліку товарних запасів фізичними особами-підприємцями на загальній системі оподаткування. На виконання вимоги контролюючого органу від 30.08.2018 про представлення документів, ним було надано до перевірки оригінали усіх документів на підставі яких ведеться облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування.

Крім того зазначив, що дохід в сумі 418248,45 грн., який, на думку контролюючого органу, не включений позивачем до обсягу задекларованого доходу згідно з податковою декларацією платника єдиного податку за 9 місяців 2016 року, обраховано за допомогою формули, складові частини якої не лише не підтверджені належними та допустимими доказами, але й сформовані з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а тому, не може бути підставою для нарахування позивачу будь-яких податкових зобов`язань.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що придбаний ФОП ОСОБА_2 товар (ліки та медичні препарати) на загальну суму 418248,45 грн. (476652,20 грн. (вартість) придбаного товару у відпускних цінах, який не реалізований) 58403,57 грн. (сума повернення товару у відпускних цінах) реалізований у вересні 2016 року, оскільки станом на 01.10.2016 (тобто на момент переходу на загальну систему оподаткування та відповідно до вимог п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР виникнення обов`язку ведення обліку товарних запасів) та станом на 31.12.2017 року на залишку відсутній. Тобто, дохід в сумі 418248,45 грн. не включений до обсягу задекларованого доходу, згідно з податковою декларацією платника єдиного податку за 9 місяців 2016 року, що призвело до не оприбуткування вищевказаних коштів, та не проведення їх через реєстратор розрахункових операцій.

Суд заслухав вступне слово представників сторін, з`ясував підстави позову, відзиву, письмових пояснень, фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи, допитав свідків та, -

в с т а н о в и в :

Позивач у період з 01.07.2015 по 30.09.2016 здійснював діяльність на спрощеній системі оподаткування єдиному податку ІІ група 20% та був платником єдиного податку.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Львівській області у період з 17.07.2018 року по 30.07.2018 року проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 11.12.2013 по 31.12.2017, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017.

За результатами перевірки складено акт від 01.08.2018 року №1906/13-07/ .

Проведеною перевіркою встановлено такі порушення:

- п. 44.1, п. 44.3, ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, за незабезпечення зберігання документів та ненадання посадовим особам, які проводять перевірку документів, що підтверджують показники податкової звітності платника податків;

- пп. 2 п. 291.4 ст. 291, пп. 2 п. 293.4 ст. 293 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями донарахованого єдиного податку на загальну суму 68621,39 грн.;

- п. 2.6 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління НБУ України від 15.12.2004 №637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 №40/10320 із змінами та доповненнями неоприбуткування готівкової виручки у вересні 2016 року в сумі 476652,02 грн.;

- п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями.

08.08.2018 року позивачем подано скаргу (заперечення) на акт перевірки від 01.08.2018 року №1906/13-07/ .

За результатами розгляду скарги позивача призначено та проведено позапланову перевірку.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Львівській області у період з 29.08.2018 по 04.09.2018 проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 11.12.2013 по 31.12.2017, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 з питань порушених у запереченні від 08.08.2018 (вх. ГУ ДФС у Львівській області від 10.08.2018 №4101/ФОП) на акт документальної планової виїзної перевірки від 01.08.2018 №1906/13-32.

За результатами перевірки складено акт від 11.09.2018 №2251/13-07/ НОМЕР_1 .

Проведеною перевіркою встановлено такі порушення:

- п. 44.1, п. 44.3, ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, за незабезпечення зберігання документів та ненадання посадовим особам, які проводять перевірку документів, що підтверджують показники податкової звітності платника податків;

- пп. 2 п. 291.4 ст. 291, пп. 2 п. 293.4 ст. 293 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями донарахованого єдиного податку на загальну суму 59860,85 грн.;

- п. 2.6 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління НБУ України від 15.12.2004 №637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 №40/10320 із змінами та доповненнями неоприбуткування готівкової виручки у вересні 2016 року в сумі 418248,45 грн.;

- п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями.

За наслідками проведеної перевірки та на підставі акта перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення № від 28.09.2018, № від 28.09.2018, № від 28.09.2018, № від 28.09.2018.

Не погоджуючись з висновками перевірки та винесеним за її результатами податковими повідомленнями рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2019, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 14.02.2022 у справі №1340/4729/18 касаційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області задоволено частково; рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.09.2018 №, №, № та в цій частині справу направлено на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 змінено в мотивувальній частині щодо підстав задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.09.2018 №, а в іншій частині залишено без змін.

Постанова Верховного Суду мотивована тим, що діючим законодавством не встановлено для фізичних осіб-підприємців (на спрощеній системі оподаткування) обов`язкового ведення бухгалтерського обліку, але в будь-якому випадку, суди не запропонувати та не витребували від позивача пояснень або доказів щодо причини виникнення встановленої під час перевірки різниці між доходами і витратами, відносно якої у податкового органу виник обґрунтований сумнів.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З врахуванням викладеного, предметом доказування є наявність «встановленої під час перевірки різниці між доходами і витратами», та, у випадку встановлення такої різниці, причини її виникнення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п.п. 16.1.2., 16.1.3. ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів та подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно п. 121.1 ст. 121 ПК України, незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю передбачена відповідальність цим Кодексом.

Оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, регулюється статтею 177 ПК України.

Згідно п. 177.2 ст. 177 ПК України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 177.10. ст.177 ПК України встановлено, що фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Пункт 85.2 ст. 85 ПК України встановлює, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать до предмета перевірки або пов`язані з ним. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Частиною 3 ст. 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що суб`єкти підприємницької діяльності, яким відповідно до законодавства надано дозвіл на ведення спрощеного обліку доходів та витрат, ведуть бухгалтерський облік і подають фінансову звітність у порядку, встановленому законодавством про спрощену систему обліку та звітності.

Згідно з пп. 296.1.1 п. 296.1 ст. 296 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481 (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено форму Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність та Порядок її ведення (далі Порядок №481).

Відповідно до п. 1 Порядку №481, фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі самозайняті особи), зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Книга ведеться за вибором платника податку в паперовому або електронному вигляді (п. 2 Порядку №481).

Згідно з п. 6 Порядку №481 самозайняті особи заносять до Книги відомості в такому порядку:

1) у графі 1 зазначається дата запису;

2) у графі 2 відображається сума доходу, отриманого від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема, кошти, що надійшли на поточний рахунок, касу платника податків та/або отримано готівкою, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг);

3) у графі 3 вказується сума повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) та/або повернутої передплати;

4) графа 4 розраховується як різниця між отриманим доходом від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності (графа 2) та сумою повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) (графа 3);

5) у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів, робіт, послуг;

6) у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня;

7) у графі 7 відображається сума витрат на оплату праці та нарахування на оплату праці найманих осіб, понесені у звітному місяці;

8) у графі 8 відображається сума фактично понесених інших витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7, зокрема, витрати на сплату послуг, зв`язку, орендних та комунальних платежів тощо;

9) у графі 9 зазначається сума чистого оподатковуваного доходу, яка розраховується як різниця між сумою доходу за звітний період (графа 4) та сумою понесених витрат від провадження господарської або незалежної професіональної діяльності (графи 6, 7, 8).

Таким чином, саме записи в книзі обліку доходів і витрат є основою для визначення результатів господарської діяльності платників єдиного податку першої і другої груп та заповнення ними податкової декларації за відповідний податковий (звітній) період.

Відповідно до приписів ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що облік доходів і витрат здійснювався ФОП ОСОБА_2 шляхом ведення Книги обліку доходів та витрат із відображенням у ній, зокрема, реквізитів документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом та суми витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня. Копії книг за період з 01.07.2015 по 30.09.2016 року та за період з 26.04.2017 року по 31.01.2018 року приєднано до матеріалів справи. (Т 1, арк.спр.164-250, Т 2 арк.спр. 1-135).

Підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень слугувало те, що ФОП ОСОБА_2 придбано товар (ліки та медичні препарати) на загальну суму 418248,45 грн. (476652,020 грн. (вартість) придбаного товару у відпускних цінах, який не реалізований) 58403,57 грн. (сума повернення товару у відпускних цінах) реалізований у вересні 2016 року, оскільки станом на 01.10.2016 (тобто на момент переходу на загальну систему оподаткування та відповідно до вимог п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР виникнення обов`язку ведення обліку товарних запасів) та станом на 31.12.2017 на залишку відсутній. Тобто, дохід в сумі 418248,45 грн. не включений до обсягу задекларованого доходу згідно з податковою декларацією платника єдиного податку за 9 місяців 2016 року, що призвело до неоприбуткування вищевказаних коштів, та не проведення їх через реєстратор розрахункових операцій.

Зокрема в Акті позапланової перевірки контролюючий орган зазначив наступне: «згідно з представленими документами, а саме банківськими виписками, прихідними накладними, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, накладними, книгами обліку доходів (для платників єдиного податку першої і другої групи та платників єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість) від 23.06.2015 №154, а також враховуючи частково накладні на повернення товару та банківські виписки по яких було повернуто кошти за повернутий товар в сумі 48148,04 грн. (в закупівельних цінах), що у відпускних цінах складає 58403,57 гри., встановлено, що підприємець за період з 01.07.2015 по 30.09.2016 перебуваючи на спрощеній системі оподаткування єдиному податку, придбав ліків та медичних препаратів (у відпускних цінах) на загальну суму 2478530,65 грн., в тому числі з 2015; рік 883294,80 грн., за 2016 рік 1595 235,85 грн. Згідно з поданими деклараціями платника єдиного податку задекларовано обсяг доходу на загальну суму 2001878,66 грн., в тому числі за 2015 рік 521054,77 гри., за 9 місяців 2016 року 1480823,89 грн., залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 01.10.2016, 01.01.2017 та 31.12 2017 року не надав.

Реалізація ліків та медичних препаратів з 01.10.2016 здійснюється ФОП ОСОБА_2 на загальній системі оподаткування, облік доходів та витрат з зазначенням підтверджуючих документів відображається у Книзі обліку доходів і витрат від 28.09.2016 №151.

Враховуючи вищенаведене перевіркою встановлено, що придбаний ФОП ОСОБА_2 товар (ліки та медичні препарати) на загальну суму 418248,45 грн. (476652,02 грн. (вартість придбаного товару у відпускних цінах, який не реалізовано) - 58403,57 грн. (сума повернення товару у відпускних цінах)) реалізований у вересні 2016 року, оскільки станом на 01.10.2016 (тобто на момент переходу на загальну систему оподаткування та відповідно до вимог п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР - виникнення обов`язку ведення обліку товарних запасів) та станом на 31.12.2017 на залишку відсутній. Тобто, дохід в сумі 418248,45 грн. не включений до обсягу задекларованого доходу згідно податкової декларації платника єдиного податку за 9 місяців 2016 року».

Отже, дохід в сумі 418248,45 грн., який, на думку контролюючого органу, не включений до обсягу задекларованого доходу згідно з податковою декларації платника єдиного податку за 9 місяців 2016 року, відповідач вираховує наступним чином:

418248,45 грн. = 883294,80 грн. (вартість придбаних ліків та медичних препаратів (у відпускних цінах) за 2015 р.) + 1595235,85 грн. (вартість придбаних ліків та медичних препаратів (у відпускних цінах) за 2016 р.) 2001878,66 грн. (задекларований обсяг доходу за 2015 рік та 9 місяців 2016 року) 58403,57 грн. (сума повернення товару).

Таким чином, для підтвердження доходу в розмірі 418248,45 грн., відповідач повинен належними та допустимими доказами підтвердити розмір складових частин формули, яка, за результатами математичних обчислень, дає дану суму.

883294,80 грн. (вартість придбаних ліків та медичних препаратів (у відпускних цінах) за 2015 р.) відповідачем було взято з Додатку №1 до акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 №2251/13-07/ з комірки, отриманої в результаті сумування комірок стовпця таблиці під назвою «Відпускна ціна».

Представник відповідача в судовому засіданні не зміг надати пояснення щодо того на підставі яких даних відповідач дійшов висновку про те, що ті чи інші медичні препарати зазначені в Додатку №1 були реалізовані цінами вказаними комірках стовпця таблиці «Відпускна ціна».

Представником позивача заперечено факт надання відповідачу будь-якої інформації щодо розміру відпускних цін на медичні препарати зазначені в Додатку №1 та встановленні відпускних цін в розмірі зазначеному в Додатку №1.

Крім того, суд бере до уваги що Додаток №1 містить численні помилки та дублювання сум видаткових накладних. Зокрема, двічі врахована видаткова накладна від 28.09.2015 (№261 та №262 в таблиці), двічі врахована видаткова накладна від 19.11.2015 (№547 та №550 в таблиці), двічі врахована видаткова накладна від 12.11.2015 (№548 та №549 в таблиці), двічі врахована видаткова накладна від 02.11.2015 (№605 та №606 в таблиці) та двічі врахована видаткова накладна від 25.11.2015 (№770 та №771 в таблиці).

Будь-яких пояснень з приводу дублювання сум видаткових накладних в Додатку №1 представником відповідача надано не було.

1595235,85 грн. (вартість придбаних ліків та медичних препаратів (у відпускних цінах) за 2016 р.) відповідачем було взято з Додатку №2 до акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 №2251/13-07/ з комірки, отриманої в результаті сумування комірок стовпця таблиці під назвою «Відпускна ціна».

Представник відповідача в судовому засіданні також не зміг надати пояснення щодо того на підставі яких даних відповідач дійшов висновку про те, що ті чи інші медичні препарати зазначені в Додатку №2 були реалізовані за цінами вказаними в комірках стовпця таблиці «Відпускна ціна».

Представником позивача заперечено факт надання відповідачу будь-якої інформації щодо розміру відпускних цін на медичні препарати зазначені в Додатку №2 та встановленні відпускних цін в розмірі зазначеному в Додатку №2.

Крім того, суд бере до уваги що Додаток №2 також містить численні помилки та дублювання сум видаткових накладних. Зокрема, двічі врахована видаткова накладна від 28.01.2016 (№19 та №40 в таблиці), двічі врахована видаткова накладна від 02.01.2016 (№106 та №118 в таблиці), двічі врахована видаткова накладна від 22.03.2016 (№551 та №554 в таблиці), двічі врахована видаткова накладна від 21.03.2016 (№575 та №576 в таблиці), двічі врахована видаткова накладна від 16.05.2016 (№1207 та №1209 в таблиці) та двічі врахована видаткова накладна від 08.06.2016 (№1578 та №1579 в таблиці).

Будь-яких пояснень з приводу дублювання сум видаткових накладних в Додатку №2 представником відповідача надано не було.

Крім того, до матеріалів справи позивачем було долучено докази повернення частини товару постачальникам (накладні повернення, копії долучено до матеріалів справи) на загальну суму 118189,88 грн., які раніше були надані відповідачу для проведення позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 .

Однак з даної суми відповідачем було враховано лише товар повернутий на суму в розмірі 58403,57 грн.

Представником відповідача не було надано суду обґрунтованих пояснень щодо причин неврахування повернутого товару на суму в розмірі 59786,31 грн.

Крім того, в акті позапланової перевірки зазначено: «Враховуючи вищенаведене перевіркою встановлено, що придбаний ФОП ОСОБА_2 товар (ліки та медичні препарати) на загальну суму 418248,45 грн., реалізований у вересні 2016 року, оскільки станом на 01.10.2016 (тобто на момент переходу на загальну систему оподаткування та відповідно до вимог п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР виникнення обов`язку ведення обліку товарних запасів) та станом на 31.12.2017 року на залишку відсутній».

До переконання про реалізацію такого товару у вересні 2016 року відповідач приходить на підставі того, що у позивача, починаючи з 01.10.2016 року виник обов`язок ведення обліку товарних запасів.

Однак суд з такою позицією відповідача не погоджується, оскільки порушення обов`язку ведення обліку товарних запасів жодним чином не призводить до реалізації таких товарів у попередньому періоді. В такому випадку особа, яка не веде відповідний облік повинна відповідати лише за порушення ведення такого обліку.

Будь-яких доказів реалізації товару на загальну суму 418248,45 грн. у вересні 2016 року відповідачем суду не надано.

Представник відповідача заявив клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ревізорів, які безпосередньо проводили перевірку позивача.

Представник позивача заявив клопотання про допит в якості свідка ФОП ОСОБА_2 .

Обидва клопотання судом задоволено.

Свідок ОСОБА_3 надала суду пояснення, згідно з якими інформацію про відпускні ціни на медичні препарати зазначені в Додатку №1 (2015 р.) та інформацію про відпускні ціни на медичні препарати зазначені в Додатку №2 (2016 р.) нею було отримано безпосередньо з видаткових накладних перелік яких зазначений у згаданих реєстрах. Крім того, зазначила, що позивач в серпні 2016 року прийняв на роботу ще одного працівника, що, на її думку, свідчить про здійснення ним в цей період господарської діяльності. Зазначила, що Додаток №1 (2015 р.) та Додаток №2 (2016 р.) не містить жодних помилок та дублювань сум видаткових накладних, оскільки податкові ревізори є дуже уважними людьми.

Свідок ОСОБА_4 надав покази аналогічні за змістом.

Свідок ОСОБА_2 надав покази, згідно з якими видаткові накладні, перелік яких зазначений у Додатку №1 (2015 р.) та Додатку №2 (2016 р.) не містять жодної інформації про відпускні ціни на медичні препарати. Такі ціни ним встановлювались самостійно в довільному порядку, залежно від руху товарів та постійно змінювались протягом періоду реалізації. Зазначив що інформація про відпускні ціни на медичні препарати зазначені в Додатку №1 (2015 р.) та інформація про відпускні ціни на медичні препарати зазначені в Додатку №2 (2016 р.) не відповідає реальним відпускним цінам за якими реалізовувався товар. Зазначив, що Додаток №1 (2015 р.) та Додаток №2 (2016 р.) містять численні помилки та дублювання сум видаткових накладних.

Після допиту свідків, представником позивача було долучено до матеріалів справи видаткові накладні за 2015 рік (номери згідно з Додатком №1 164-213) та 2016 рік (номери згідно з Додатком №2 147-196) з яких з`ясовано відсутність в даних накладних відпускних цін на медичні препарати. Наведеними доказами спростовуються покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а тому суд не бере такі покази до уваги.

Крім того, з долучених до матеріалів справи наказів та заяв про надання відпусток, вбачається, що з 17 серпня 2016 року по 24 вересня 2016 року працівники позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у відпустках, що також спростовує покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що позивач фактично здійснював господарську діяльність протягом даного періоду часу.

Отже, відповідачем не доведено порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме: не включення доходу в сумі 418248,45 грн. до обсягу задекларованого доходу згідно з податковою декларацією платника єдиного податку за 9 місяців 2016 року.

Аналізуючи вищезазначені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_2 , оскільки податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову судові витрати покладаються на відповідача.

З огляду на те, що позивачем сплачений судовий збір, слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головним управлінням ДПС у Львівській області 8810,00 грн. понесених судових витрат, оскільки саме воно є правонаступником податкового органу, що виніс спірні рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області. № від 28.09.2018.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 28.09.2018.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 28.09.2018.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ЄДРПОУ ВП 43968090) на користь ОСОБА_2 (81241, Львівська область, Перемишлянський район, с. Вовків; РНОКПП НОМЕР_1 ) 8810,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено і підписано 19.12.2022.

Суддя Кравців О.Р.