Справа № 400/5161/22
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 р. № 400/5161/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачів:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, вул. Канатна, 83,м.Одеса,65107, вул. Канатна, 83,м.Одеса,65107

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дії щодо не зарахування до страхового стажу при призначенні пенсії періоди роботи 20.06.2011 по 07.12.2011, з 14.05.2012 по 03.12.2012, з 08.07.2013 по 11.11.2013, з 25.04.2014 по 03.11.2014, з 28.04.2015 по 09.11.2016, з 07.03.2017 по 06.11.2017, з 02.04.2018 по 30.11.2018, з 18.03.2019 по 25.10.2019, з 11.03.2020 по 30.10.2020, з 16.03.2021 по 08.11.2021; зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу при призначенні пенсії періоди роботи з 20.06.2011 по 07.12.2011, з 14.05.2012 по 03.12.2012, з 08.07.2013 по 11.11.2013, з 25.04.2014 по 03.11.2014, з 28.04.2015 по 09.11.2016, з 07.03.2017 по 06.11.2017, з 02.04.2018 по 30.11.2018, з 18.03.2019 по 25.10.2019, з 11.03.2020 по 30.10.2020, з 16.03.2021 по 08.11.2021.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу спірні періоди роботи, які зазначені в трудовій книжці, адже обов`язок внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається на власника або уповноважений ним орган, тобто роботодавця. Також, відсутні можливість надання уточнюючих довідок через знаходження підприємств на тимчасово окупованій території, а саме: смт. Снігурівка, Миколаївська область.

Від відповідача надійшов відзив, в якому він просив відмовити у задоволенні позову, оскільки не має підстав для зарахування до страхового стажу спірного періоду роботи, оскільки трудова книжка заповнена з порушенням Інструкції, а саме період роботи позивача починається раніше ніж дата заповнення трудової книжки. Щодо періоду роботи на посаді тракториста-машиніста, то позивачем не надані уточнюючі довідки із зазначенням безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах та інших підприємствах сільського господарства, трудова книжка таких відомостей не містить.

Ухвалою від 02.12.2022 залучено в якості другого відповідача- Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Від відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у встановлений судом строк (до 16.12.2022) відзив не надходив, ухвала від 02.12.2022 отримана через особистий кабінет підсистеми «Електронний суд» 06.12.2022 о 13:55.

Відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

Позивач звернувся до відповідача 26.08.2022 із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон № 1058).

За принципом екстериторіальності заяву позивача системою передано на розгляд Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

За наслідками розгляду заяви позивача відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняв рішення від 01.09.2022 № 83, яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону № 1058, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Підставою для такого висновку стало те, що трудова книжка заповнена з порушенням Інструкції, а саме період роботи позивача з 14.06.1982 по 10.10.1983 починається раніше ніж дата заповнення трудової книжки.

06.10.2022 відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на заяву позивача від 13.09.2022 повідомив, що його страховий стаж становить 36 років 10 місяців 16 днів, у тому числі пільговий стаж складає 17 років 08 місяців. До пільгового стажу не зараховані періоди роботи з 20.06.2011 по 07.12.2011, з 14.05.2012 по 03.12.2012, з 08.07.2013 по 11.11.2013, з 25.04.2014 по 03.11.2014, з 28.04.2015 по 09.11.2016, з 07.03.2017 по 06.11.2017, з 02.04.2018 по 30.11.2018, з 18.03.2019 по 25.10.2019, з 11.03.2020 по 30.10.2020, з 16.03.2021 по 08.11.2021 через не надання довідок про підтвердження безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції на підприємствах сільського господарства.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України № 1058-VI передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч.1, 2 ст.24 Закону України № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 62 Закону №1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України N 58 від 29.07.93 р. затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до п. 2.12. Інструкції № 58, після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій видавалась трудова книжка, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року по справі № 677/277/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, рішення відповідача, Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи 14.06.19982 по 10.10.1983 через недотримання правил ведення трудової книжки є протиправним, а період роботи з 14.06.19982 по 10.10.1983 згідно даних трудової книжки, належить зарахувати до страхового стажу.

Щодо незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії періоди роботи з 20.06.2011 по 07.12.2011, з 14.05.2012 по 03.12.2012, з 08.07.2013 по 11.11.2013, з 25.04.2014 по 03.11.2014, з 28.04.2015 по 09.11.2016, з 07.03.2017 по 06.11.2017, з 02.04.2018 по 30.11.2018, з 18.03.2019 по 25.10.2019, з 11.03.2020 по 30.10.2020, з 16.03.2021 по 08.11.2021 через відсутність уточнюючих довідок про підтвердження безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції на підприємствах сільського господарства, суд зазначає наступне.

Відповідно до записів трудової книжки позивача, у період з 20.06.2011 по 07.12.2011, з 14.05.2012 по 03.12.2012, з 08.07.2013 по 11.11.2013, з 25.04.2014 по 03.11.2014, з 28.04.2015 по 09.11.2016, з 07.03.2017 по 06.11.2017, з 02.04.2018 по 30.11.2018, з 18.03.2019 по 25.10.2019, з 11.03.2020 по 30.10.2020, з 16.03.2021 по 08.11.2021 він працював на посаді тракториста-машиніста.

Згідно з пунктом "в" частини першої статті 13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років.

Аналогічні умови призначення пенсії трактористам-машиністам на пільгових умовах визначені пунктом 3 частини другої 2 статті 114 Закону №1058-IV.

Таким чином, умовами для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є досягнення відповідного віку 55 років, наявність страхового стажу , а також стажу при виконанні робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства упродовж 20 років. При цьому, обов`язковою умовою для зарахування до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до вказаної норми, є безпосередня зайнятість тракториста у виробництві сільськогосподарської продукції.

За відсутності однієї з умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах призначення вказаної пенсії неможливе.

Як вже зазначалось судом вище по тексту рішення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 62 Закону №1788).

Отже, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, однак у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей, то факт безпосередньої участі у виробництві сільськогосподарської продукції підтверджується уточнюючою довідкою про підтвердження пільгового трудового стажу, з дотриманням пункту 20 Порядку №637, які особа, що звертається за призначенням пенсії, повинна надати на підтвердження стажу роботи.

Із записів трудової книжки вбачається, що позивач працював на посаді тракториста-машиніста, записи не містять застережень, що позивач працював на підприємствах не сільського господарства.

Таким чином, записи у трудовій книжці позивача, є належним доказом підтвердження характеру роботи позивача у спірний період і надають право на включення цих періодів до стажу та право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, адже трудова книжка є основним документом для підтвердження стажу.

Аналогічна правова позиція викладене Верховний Судом у постановах від 31.07.2018 по адміністративній №415/760/17, 31.07.2018 по адміністративній справі № 486/1080/16-а, від 31.07.2018 по адміністративній справі № 235/1112/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, судом враховано, що позивач в силу об`єктивних обставин позбавлений можливості подати відповідну довідку про підтвердження стажу через знаходження підприємств на тимчасово окупованій території.

За таких обставин повинні братися інші документи, які підтверджують право особи на пільгову пенсію, а саме записи трудової книжки, які підтверджують факт роботи позивача трактористом-машиністом у спірні періоди.

Суд наголошує, що відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Проаналізувавши наведене, суд зазначає, що реалізовуючи обов`язок держави щодо забезпечення реалізації права особи на соціальний захист, територіальний орган пенсійного фонду, в межах наданих йому повноважень та відповідно до чинного законодавства, повинен сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема, шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення, а у випадку їх невідповідності - роз`яснити такій особі її права, а також надати строк для усунення виявлених недоліків.

Також у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих позивачем документів, відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності, а також зобов`язаний письмово повідомляти заявника про надання додаткових документів.

Проте, відповідач цього не зробив, а при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком, дав оцінку поданим до заяви документам та прийняв рішення про відмову в призначенні такої пенсії.

Крім цього, ГУ ПФУ в Одеській області не скористалося правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності. Будь-яких повідомлень щодо недостатності документів долучених до заяви про призначення пенсії позивач не отримував.

Отже, виходячи із змісту статті 46 Конституції України, обставин справи, позивач не може бути позбавлений права на призначення та отримання пенсії.

Відтак, враховуючи вищевказані норми чинного законодавства та фактичні обставини, суд вважає, що відповідачем всупереч вимогам Закону не було зараховано до пільгового стажу позивача періоди його роботи на посаді тракториста-машиніста з 20.06.2011 по 07.12.2011, з 14.05.2012 по 03.12.2012, з 08.07.2013 по 11.11.2013, з 25.04.2014 по 03.11.2014, з 28.04.2015 по 09.11.2016, з 07.03.2017 по 06.11.2017, з 02.04.2018 по 30.11.2018, з 18.03.2019 по 25.10.2019, з 11.03.2020 по 30.10.2020, з 16.03.2021 по 08.11.2021 та протиправно винесено рішення про відмову в призначенні пенсії.

Позивач просить визнати протиправними дії щодо не зарахування до страхового стажу при призначенні пенсії, проте відповідач, Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області, прийняв рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком яким не зарахував до страхового стажу спірний період, тобто права позивача порушені рішенням, а не діями, тому відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, для захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення від 01.09.2022 № 83; зобов`язати відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу період роботи з 14.06.1982 по 10.10.1983 та до пільгового стажу періоди роботи з 20.06.2011 по 07.12.2011, з 14.05.2012 по 03.12.2012, з 08.07.2013 по 11.11.2013, з 25.04.2014 по 03.11.2014, з 28.04.2015 по 09.11.2016, з 07.03.2017 по 06.11.2017, з 02.04.2018 по 30.11.2018, з 18.03.2019 по 25.10.2019, з 11.03.2020 по 30.10.2020, з 16.03.2021 по 08.11.2021 та повторно розглянути заяву позивача від 26.08.2022.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тому позов належить задовольнити.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України. Оскільки спірне рішення прийнято ГУ ПФУ в Одеській області, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути саме з ГУ ПФУ в Одеській області.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,549) Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83,м.Одеса,655) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 01.09.2022 № 83.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу періоди роботи 20.06.2011 по 07.12.2011, з 14.05.2012 по 03.12.2012, з 08.07.2013 по 11.11.2013, з 25.04.2014 по 03.11.2014, з 28.04.2015 по 09.11.2016, з 07.03.2017 по 06.11.2017, з 02.04.2018 по 30.11.2018, з 18.03.2019 по 25.10.2019, з 11.03.2020 по 30.10.2020, з 16.03.2021 по 08.11.2021 та до страхового стажу первод роботи 14.06.1982 по 10.10.1983.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 26.08.2022 року про призначення пенсії.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83,м.Одеса,655) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.), сплачений квитанцією № 55 від 02.11.2022 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко