Справа № 140/17676/20
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю

за виконанням рішення суду

19 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/17676/20
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕРБА-ВВ до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ВЕРБА-ВВ звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.09.2020 № на суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту, на суму 368529,00 грн. та від 22.09.2020 № на суму завищення бюджетного відшкодування на 174318,00 грн. та штрафні санкції 87159,00 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17.01.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022, позов задоволено повністю: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 22.09.2020 № та №; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕРБА-ВВ судовий збір у розмірі 9450,10 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

14.12.2022 на адресу суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕРБА-ВВ про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій просить: визнати бездіяльність Головного управління ДПС у Волинській області щодо виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі №140/17676/20 у частині внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість протиправною та встановити для Головного управління ДПС у Волинській області строк для надання до суду звіту про виконання рішення суду (протягом 10 календарних днів з дня отримання ухвали суду) у справі №140/17676/20 про внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Дана заява обґрунтована тим, що рішення суду у справі №140/17676/20, яке набрало законної сили, відповідачем не виконано, в порушення вимог абзацу 2 п. 200.15 статті 200 ПК України до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ПДВ не внесено.

За змістом частини четвертої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у судовому засіданні з повідомленням сторін вирішується лише питання про накладення штрафу за клопотанням позивача або за ініціативою судді. Відтак, заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, з урахуванням частини третьої статті 166 КАС України, розглянуто судом в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що зазначену заяву необхідно залишити без задоволення з таких мотивів та підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява №60750/00, від 20.07. 2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 07.06.2005, заява №6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20.07.2004, заява №60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15.10.2009, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28.11.2006, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

Згідно частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

За приписами п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Суд звертає увагу на те, що предметом позову в адміністративній справі №140/17676/20 були виключно податкові повідомлення-рішення від 22.09.2020 № та №, які в результаті розгляду справи рішенням суду, що набрало законної сили, визнано протиправними та скасовано. Вимоги щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, позивачем не заявлялись та судом під час розгляду справи не вирішувались.

Разом з тим, правовідносини з приводу внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, виникли після ухвалення рішення у цій справі та стосуються правових наслідків скасування податкових повідомлень-рішень у судовому порядку, а отже становлять окремий публічно-правовий спір, не пов`язаний зі спором, що був на розгляді суду у межах справи №140/17676/20.

Таким чином, наведені обставини не свідчать про невиконання Головним управлінням ДПС у Волинській області рішення суду та не вимагають здійснення судового контролю за виконанням рішення у цій справі за вказаних у заяві підстав.

Враховуючи вище наведене суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у даній справі, відтак у задоволенні такої заяви належить відмовити.

Керуючись статтями 248, 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕРБА-ВВ до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. О. Андрусенко