Справа № 620/261/22
Суддя: Шелест Світлана Богданівна
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/261/22 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Шелест С.Б., суддів: Горяйнова А.М., Пилипенко О.Є., розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області, третя особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі також - відповідач), третя особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправним та скасування рішення, в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 07.12.2021 №8730/24-07-23 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в розмірі 29 669,19 грн, в тому числі штрафу 10 % за період з 03.01.2013 до 09.04.2019 в розмірі 1638,75 грн, штрафу 20 % за період з 21.05.2015 до 25.04.2019 в розмірі 253,59 грн, та пеню в розмірі 0,1% від суми недоїмки 27776,85 грн.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю оскаржуваного рішення, як такого, що прийнято шляхом нарахуванням штрафних санкцій та пені на суму задвоєного боргу зі сплати єдиного внеску, без урахування факту відкликання відповідачем вимог про сплату боргу з державної виконавчої служби та без урахування відсутності факту повної сплати позивачем заборгованості з єдиного внеску.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.05.2022 позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 07.12.2021 №8730/24-07-23 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Чернігівській області із посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Від позивача відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, справу розглянуто у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) після отримання доказів належного повідомлення позивача про апеляційний розгляд справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 15.08.2008 зареєстрований як фізична особа-підприємець; 28.12.2016 припинив свою діяльність, перебував на податковому обліку як особа, що обрала спрощену систему оподаткування.

Рішенням ГУ ДПС у Чернігівській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 07.12.2021 на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) вирішено застосувати до ОСОБА_1 штраф у розмірі 29669,19 грн, в тому числі штраф 10 % за період з 03.01.2013 до 09.04.2019 в розмірі 1638,75 грн, штраф 20 % за період з 21.05.2015 до 25.04.2019 в розмірі 253,59 грн, та пеню в розмірі 0,1% від суми недоїмки 27776,85 грн.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що у виконавчій службі м. Чернігова перебували на виконанні наступні виконавчі провадження:

№45258831 - з примусового виконання вимоги ДПІ м. Чернігів від 18.08.2014 №Ф-581 на суму боргу 12654,40 грн;

№34479139 - з примусового виконання вимоги УПФУ в м. Чернігові від 27.07.2012 №Ф-965 на суму боргу 4010,30 грн;

№39505204 - з примусового виконання вимоги УПФУ в м. Чернігові від 03.06.2013 №Ф-1396 на суму боргу 5766,45 грн;

№41750863 - з примусового виконання вимоги ДПІ м. Чернігів від 18.11.2013 №Ф-581-У на суму боргу 1144,03 грн;

№51866303 - з примусового виконання вимоги ДПІ м. Чернігів від 06.06.2016 №Ф-581-У на суму боргу 1570,12 грн.

Загальна сума становила 25145,30 грн.

У грудні 2017 року позивач звернувся до Головного управлінню ДФС у Чернігівській області з вимогою провести інвентаризацію виконавчих документів по ЄСВ, що були передані до виконавчої служби Пенсійним фондом України та ГУ ДФС у Чернігівській області в період з 2011 по 2016 роки.

Головне управління ДПС у Чернігівській області направило до Центрального відділу ДВС м. Чернігів листа від 20.12.2017 №5574/9/25-01-17-22 про відкликання вимог від 18.11.2013 № Ф-581-У та від 06.06.2016 №Ф-581-У. Також відповідачем до Чернігівського об`єднаного управління ПФУ направлено листа від 15.12.2017 №5487/9/25-01-17-22 щодо необхідності відкликання вимог від 27.07.2012 №965 та від №1396 03.06.2013, у зв`язку із повним погашенням боргу за даними виконавчими документами.

Згідно з листом Головного управління ДПС у Чернігівській області від 19.02.2021 №1928/6/25-01-13-06-13 заборгованість позивача зі сплати ЄСВ складає 1813,40 грн.

Вважаючи, що штрафні санкції за рішенням від 07.12.2021 №8730/24-07-23 нараховані на суму задвоєного боргу, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення не враховано факт відкликання вимог про сплату боргу та не перевірено відповідний витяг з інтегрованої картки на предмет стану розрахунку шляхом співставлення даних в частині погашення боргу, а відтак не доведено наявності обставин для застосування до позивача штрафних санкцій на суму 1892,34 грн та нарахування пені у розмірі 27776,85 грн.

Апеляційна скарга Головного управлінню ДПС у Чернігівській області мотивована невідповідністю висновків суду першої інстанції встановленим обставинам справи та помилковістю застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржником зазначено, що у межах спірних правовідносин відбулась інвентаризація виключно виконавчих проваджень, у той час як всі надходження коштів в рахунок погашення боргу (недоїмки) позивача як платника єдиного внеску вже були відображені в інтегрованій картці платника і коригуванню не підлягали. Наголошено, що спірне рішення прийнято з урахуванням вимог законодавства щодо порядку застосування та ставок фінансових санкцій за наявності факту несвоєчасної сплати єдиного внеску.

Колегія суддів, виходячи з меж апеляційного перегляду, встановлених статтею 308 КАС України, погоджується із доводами апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Абзацом 3 частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI передбачено, що платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно з частиною 11 статті 9 Закону №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини шостої статті 25 Закону №2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Згідно з частинами десятою, тринадцятою статті 25 Закону №2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Відповідно до пункту 1 частини одинадцятої статті 25 Закону №2464-VI в редакції Закону від 28.12.2014 № 77-VIII, яка діє з 01.01.2015, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум; в редакції, яка діяла до 01.01.2015 - за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Частиною шістнадцятою статті 25 Закону №2464-VI встановлено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Позиція суду першої інстанції щодо протиправності рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 07.12.2021 №8730/24-07-23 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску ґрунтується на тому, що відповідачем не було проведено коригування даних інтегрованої картки позивача як платника єдиного внеску після відкликання вимог з органу державної виконавчої служби.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказ Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5 (далі також - Порядок №5), інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу.

У період спірних правовідносин ведення ІКП також передбачалось наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 №765 (чинний до 10.10.2016, далі також - Порядок №765) та наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 (чинний до 05.04.2021, далі також - Порядок №422).

Пунктом 1 розділу ІІІ Порядку №765 передбачалось, що нарахуванню в інтегрованій картці платника підлягають: зобов`язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, самостійно визначені платником; суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником; зобов`язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, визначені територіальним органом Міндоходів та узгоджені відповідно до чинного законодавства; пеня за порушення встановлених строків погашення узгоджених сум зобов`язань за податками, зборами, митними платежами, єдиним внеском; пеня на суму заниження податкового зобов`язання, нарахованого територіальним органом Міндоходів або платником; проценти за користування розстроченням (відстроченням).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Зазначені положення кореспондуються з положеннями Порядку №5, який є чинним на момент прийняття оскаржуваного рішення, пунктом 1 розділу ІІ якого передбачається, що ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею. Під час проведення облікової операції в ІКП зазначається дата запису операції, зміст операції та/або документ, на підставі якого здійснюється запис. Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Аналіз положень нормативно-правових актів, якими регулюється порядок ведення інтегрованої картки платника, свідчить про те, що підставою для відображення даних в ІКП є наявність облікових операцій з нарахування та сплати єдиного внеску.

У той же час, вимога про сплату боргу формується у разі виявлення податковим органом своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску (абзац другий пункту 2 розділу VІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, далі також - Інструкція №449) та на підставі даних з інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС (пункт 4 Інструкції №449).

Сам по собі факт відкриття виконавцем виконавчого провадження з примусового виконання вимоги не тягне за собою зміну облікових даних в ІКП щодо суми недоїмки, яка обліковується за платником податків до моменту її фактичного погашення.

За вказаних обставин, проведена відповідачем інвентаризація виконавчих документів, що перебували на примусовому виконанні, у межах спірних правовідносин не спричиняє коригування даних платника податків в ІКП, оскільки всі операції по надходженню коштів, як під час примусового стягнення боргу, так і під час добровільної сплати платником сум єдиного внеску, в рахунок погашення боргу (недоїмки) вже були відображені в інтегрованій картці платника податку, про що свідчить наявний у матеріалах справи витяг з інтегрованої картки.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з випискою з ІКП платника податків ОСОБА_1 за період з 31.12.2012 по 31.12.2021 за позивачем обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску.

Згідно з даними ІКП станом на 31.12.2012 недоїмка зі сплати єдиного внеску становила 10170,78 грн.; у період з 31.12.2012 по 20.04.2015 відображено операції з нарахування єдиного внеску; дані щодо сплати позивачем нарахованих сум єдиного внеску у строк, встановлений абзацом третім частини восьмої статті 9 №2464-VI, в ІКП відсутні, у зв`язку з чим ІКП містить дані про збільшення недоїмки за вказаний період; погашення боргу у період з 31.12.2012 по 22.10.2019 здійснювалось частинами за рахунок надходжень від органу виконавчої служби в межах наявних виконавчих проваджень, а також надходжень шляхом сплати згідно платіжних доручень.

Витяг з ІКП окрім інформації про нарахування зобов`язань, їх часткову сплату та стан розрахунків, також містить дані про довідкове нарахування пені та довідковий розрахунок штрафних санкцій з урахуванням термінів прострочення та відповідних ставок, що визначені законодавством, в розрізі кожної операції. При цьому, сума недоїмки у зв`язку із зазначенням про додаткове нарахування штрафних санкцій та пені, не змінювалась.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу VII Інструкції №449 про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум; за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди (при цьому недоїмка за кожен такий період повинна бути повністю сплачена (погашена)).

Абзацом четвертим підпункту 2 пункту 2 розділу VII Інструкції №449 встановлено, що розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних ІТС.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 07.12.2021 №8730/24-07-23 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску прийнято на підставі даних ІКТ позивача як платника податків, з дотриманням вимог законодавства щодо ставок фінансових санкцій в розрізі періоду, за який застосовано штрафні санкції, та за наявності факту несвоєчасної сплати позивачем недоїмки з єдиного внеску.

Колегія суддів також зазначає про необґрунтованість доводів позивача щодо відсутності у відповідача повноважень на застосування штрафних санкцій та нарахування пені до моменту повного погашення платником податків недоїмки з єдиного внеску.

Так, згідно з розрахунком штрафних санкцій та пені, який міститься в матеріалах справи, а також поясненнями відповідача, штрафні санкції та пеня за несвоєчасну сплату зобов`язання з єдиного внеску зі строком сплати 20.04.2015 податковим органом не нараховувались, оскільки на момент прийняття оскаржуваного рішення зазначені зобов`язання не були погашені в повному обсязі.

У той же час, в силу наведених норм законодавства непогашення у повному обсязі недоїмки за певний період не виключає нарахування пені та застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску за інші періоди, в яких мала місце несвоєчасна сплата.

Враховуючи викладене, зважаючи на правомірність рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 07.12.2021 №8730/24-07-23 як такого, що прийнято, у тому числі, за наявності факту несвоєчасної сплати позивачем єдиного внеску, та за наявності факту доведення відповідачем та підтвердження матеріалами справи обґрунтованості розрахунку розміру штрафних санкцій та пені, колегія суддів зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав його скасування.

За вказаних обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, із ухваленням нового, про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись статтями 71, 77, 241, 242, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2022 року у справі №620/261/22 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області, третя особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення та може бути оскаржена, з урахуванням положень статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач С.Б. Шелест

Судді А.М. Горяйнов

О.Є. Пилипенко