Справа № 360/421/22
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справi

21 грудня 2022 року Справа № 360/421/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Народного депутата України Бужанського Максима Аркадійовича про визнання бездіяльності протиправною та вирішення питання про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Народного депутата України Бужанського Максима Аркадійовича (далі відповідач), в якому позивач з урахуванням уточненої позовної заяви від 31 січня 2022 року б/н просить:

- визнати протиправною бездіяльність Народного депутата України Бужанського Максима Аркадійовича, який порушив вимоги Закону України Про звернення громадян при розгляді звернення ОСОБА_1 ;

- вирішити питання відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 23930,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він через мережу інтернет передав до Верховної Ради України скаргу від 03 грудня 2021 року вих. № 2046К-01 на дії (бездіяльність) Міністра соціальної політики України Марини Лазебної, яка порушує вимоги статті 8 (прийняття рішення про припинення розгляду) Закону України «Про звернення громадян».

Скарга була зареєстрована в той же день та передана на розгляд та вирішення питання порушення вимог законодавства та порушених прав позивача народному депутату України ОСОБА_2 .

Посадові/службові особи Апарату Верховної Ради України, передавши скаргу на розгляд народному депутату, визнали, що розгляд скарги належить до компетенції народного депутата України.

Народний депутат надіслав на адресу позивача лист від 11 січня 2022 року № 240д9/10-2022/6128, в якому зазначив, що «З огляду на вищевказане, порушені у Вашому зверненні питання, щодо скасування рішення міністра, притягнення осіб до відповідальності та інші не належить до компетенції народного депутата.». Отже, народний депутат вважає, що розгляд звернення не належить до його компетенції.

Разом з тим, позивач зазначає, що у такому випадку відповідач мав направити скаргу позивача для розгляду за належністю.

Своєю бездіяльністю відповідач завдав позивачу моральну шкоду, яку останній оцінює у 23930,00 грн.

З урахуванням викладеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 24 січня 2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 08 лютого 2022 року про відкриття провадження в адміністративній справі визначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалу від 08 лютого 2022 року відповідач отримав 22 лютого 2022 року, про що свідчить інформація з офіційного вебсайту АТ «Укрпошта».

Ухвалою від 18 липня 2022 року від відповідача повторно витребувано документи.

Народний депутат України ОСОБА_2 правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Відповідно до положень частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Верховної Ради України та народних депутатів із скаргою, зареєстрованою 03 грудня 2021 року за № 2046К-01 на дії (бездіяльність) міністра соціальної політики України Марини Лазебної, яка порушує вимоги статті 8 (прийняття рішення про припинення розгляду звернень) Закону України «Про звернення громадян», в якій просив: 1) розглянути скаргу згідно з вимогами діючого законодавства; 2) вжити заходів по відміні рішення міністра Марини Лазебної про припинення розгляду звернень ОСОБА_1 ; 3) вирішити питання надання заявнику безкоштовно життєво необхідних соціальних та побутових послуг; 4) у зв`язку з відмовою Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької ВЦА та Мінсоцполітики України, надати пораду: до якого органу необхідно звертатися для одержання життєво необхідних безкоштовних соціальних послуг; 5) осіб, винних у порушенні закону, притягнути до цивільної, адміністративної або кримінальної відповідальності, передбаченої законодавством України.

На звернення позивачем отримано відповідь відповідача від 11 січня 2022 року № 240д9/10-2022/6128, в якій повідомлено, що відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про статус народного депутата України» народний депутат України (далі - народний депутат) є обраний відповідно до Закону України «Про вибори народних депутатів України» представник Українського народу у Верховній Раді України і уповноважений ним протягом строку депутатських повноважень здійснювати повноваження, передбачені Конституцією України та законами України. З огляду на вищевказане, порушені у зверненні позивача питання щодо скасування рішення міністра, притягнення осіб до відповідальності та інші не належить до компетенції народного депутата. Також позивача проінформовано, що згідно зі статтею 28 Закону України «Про звернення громадян» контроль за дотриманням законодавства про звернення громадян відповідно до своїх повноважень здійснює, зокрема Уповноважений з прав людини Верховної Ради України. Протоколи про адміністративні правопорушення за порушення Закону України «Про звернення громадян» мають право складати уповноважені особи Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано позовні вимоги, суд виходить з такого.

Згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (частина перша статті 4 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1- 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, наведеними у статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Як слідує з матеріалів справи, вимогами ОСОБА_1 є визнання протиправною бездіяльності відповідача, який порушив вимоги Закону України «Про звернення громадян» при розгляді звернення позивача, та вирішення питання про відшкодуванню позивачу відповідачем моральної шкоди в розмірі 23930,00 грн.

Обсяг повноважень та правовий статус народних депутатів України визначаються Конституцією України та законами України від 17 листопада 1992 року № 2790-XII «Про статус народного депутата України» (далі Закон № 2790-ХІІ) та від 04 квітня 1995 року № 116/95-ВР «Про комітети Верховної Ради України» (далі Закон № 116/95-ВР).

Відповідно до статті 1 Закону № 2790-XII народний депутат України є представником Українського народу у Верховній Раді України і уповноважений ним протягом строку депутатських повноважень здійснювати повноваження, передбачені Конституцією України та законами України.

Народний депутат не має права мати інший представницький мандат чи одночасно бути на державній службі (пункт 2 частини першої статті 3 Закону № 2790-XII).

Діяльність народного депутата України у Верховній Раді України визначена статтею 6 Закону № 2790-XII, а саме: народний депутат у порядку, встановленому законом: бере участь у засіданнях Верховної Ради України; бере участь у роботі депутатських фракцій (груп); бере участь у роботі комітетів, тимчасових спеціальних комісій, тимчасових слідчих комісій, утворених Верховною Радою України; виконує доручення Верховної Ради України та її органів; бере участь у роботі над законопроектами, іншими актами Верховної Ради України; бере участь у парламентських слуханнях; звертається із депутатським запитом або депутатським зверненням до Президента України, органів Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, керівників інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також до керівників підприємств, установ та організацій, розташованих на території України, незалежно від їх підпорядкування і форм власності у порядку, передбаченому цим Законом і законом про Регламент Верховної Ради України.

Системний аналіз зазначених законів свідчить про те, що народні депутати України не наділені владними управлінськими функціями, а тому не можуть бути відповідачами як суб`єкт владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління.

Тобто народний депутат України не є ані посадовою, ані службовою особою органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а є учасником законотворчої діяльності, не відноситься до суб`єктів владних повноважень і не наділений владними управлінськими функціями.

Зважаючи на викладене, відповідач у межах спірних правовідносин не здійснював владних управлінських функцій стосовно позивача, а відносини, що склалися між сторонами, не засновані на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні, здійсненні управлінських чи контрольних функцій однією стороною стосовно іншої. Проте він може нести відповідальність як фізична особа та бути стороною у справі, яка підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 826/8777/18, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року у справі № 806/782/16 та ухвалі від 15 березня 2021 року у справі № 440/1050/20.

Ураховуючи вищевказану правову позицію Верховного Суду, яка згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України є обов`язковою для врахування при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що вказаний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства і що права позивача можуть бути захищені шляхом звернення до загального місцевого суду (з позовом до ОСОБА_2 як до фізичної особи, а не як до народного депутата), який розглядає справи, що виникають із цивільних правовідносин.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини другої статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі.

Питання про розподіл між сторонами судових витрат суд не вирішує, оскільки позивач як особа з інвалідністю І групи відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Керуючись статтями 2, 9, 19, 238, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Народного депутата України Бужанського Максима Аркадійовича про визнання бездіяльності протиправною та вирішення питання про відшкодування моральної шкоди, роз`яснивши позивачеві право звернутися з позовом до місцевого загального суду у порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська