Справа № 640/37822/21
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Собківа Я.М., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, яка полягає в неперерахунку, ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 пенсії:

в розмірі, обчисленому з грошового забезпечення, зазначеному у довідці Департаменту фінансів Міністерства оборони України про розмір грошового забезпечення від 22.09.2020 року № 0290/957, з 01 травня 2016 року;

в розмірі, обчисленому з грошового забезпечення, зазначеному у довідці Департаменту фінансів Міністерства оборони України про розмір грошового забезпечення від 22.09.2020 № 0290/958, з 01 вересня 2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, з урахуванням її розміру, визначеного як 100 відсотків від загальної суми основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, за відповідною посадою, без обмеження максимальним розміром, починаючи з 01 травня 2016 року, на підставі довідки Департаменту фінансів Міністерства оборони України про розмір грошового забезпечення від 22.09.2020 № 0290/957, з урахуванням фактично проведених пенсійних виплат;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, з урахуванням її розміру, визначеного як 100 відсотків від загальної суми основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, за відповідною посадою, без обмеження максимальним розміром, починаючи з 01 вересня 2019 року, на підставі довідки Департаменту фінансів Міністерства оборони України про розмір грошового забезпечення від 22.09.2020 № 0290/958, з урахуванням фактично проведених пенсійних виплат;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплачувати ОСОБА_1 призначену йому пенсію без обмежень максимальним розміром з 01 травня 2016 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2022 року адміністративний позов задоволено частково, а саме визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, яка полягає в неперерахунку, ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 пенсії в розмірі, обчисленому з грошового забезпечення, зазначеному у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.07.2021 № 5938, з 01 травня 2016 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, з урахуванням основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, за відповідною посадою, без обмеження максимальним розміром, починаючи з 01 травня 2016 року, на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.07.2021 № 5938, з урахуванням фактично проведених пенсійних виплат; визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, яка полягає в неперерахунку, ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 пенсії в розмірі, обчисленому з грошового забезпечення, зазначеному у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.07.2021 № 5939, з 01 вересня 2019 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, з урахуванням основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, за відповідною посадою, без обмеження максимальним розміром, починаючи з 01 вересня 2019 року, на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.07.2021 № 5939, з урахуванням фактично проведених пенсійних виплат; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплачувати ОСОБА_1 призначену йому пенсію без обмежень максимальним розміром з 01 травня 2016 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що Генерал-лейтенант ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у запас з посади заступника Державного секретаря Міністерства оборони України на підставі Наказу Міністра оборони України (по особовому складу) №684 від 25.11.2002.

На підставі наказу начальника Адміністрації Міністерства оборони України №175 від 29.11.2002 його виключено зі списків особового складу апарату Державного секретаря Міністерства оборони України та направлено для зарахування на військовий облік до Солом`янського РВК м. Києва.

З листопада 2002 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві позивачу призначена пенсія за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, та деяких інших осіб».

Основний розмір пенсії за вислугу років, обчислений відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з дати призначення пенсії (29.11.2002) встановлено на рівні 100% відповідних сум грошового забезпечення (як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесена до категорії 1).

Рішенням Окружного адміністративного суду від 25.04.2018 у справі № 826/2678/18 зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в м. Києві виплачувати позивачу призначену пенсію без обмежень максимальним розміром на умовах та відповідно до законодавства та виплатити позивачу недоплачену частину пенсії у період з 23.10.2015 по день рішення суду відповідно до довідки МСЕК серії АВ № 0427442 від 23.10.2015.

Позивач зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 304 «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу» затверджено нові розміри посадових окладів окремих керівних працівників державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу», зокрема за посадою «заступник Міністра».

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.02.2020 №107 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів від 20.04.2016 №304» запроваджено порядок визначення розміру посадового окладу, зокрема, за посадою «заступник Міністра», що призвело до зміни грошового забезпечення за вказаною посадою.

Посада заступника Державного секретаря Міністерства оборони України ліквідована і відповідно до Наказу Міністерства соціальної політики України від 10.05.2017 №750 прирівняна до посади заступника Міністра.

У зв`язку зі зміною одного із видів грошового забезпечення (посадовий оклад), пенсія позивача підлягала перерахунку, що стало підставою для звернення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 листом від 16.07.2021 повідомив, що ним складено та надіслано до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.05.2016 та 01.09.2019 для перерахунку пенсії. Також, з 01.01.2008 по 01.06.2021 ІНФОРМАЦІЯ_1 для перерахунку пенсії позивача надіслав до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідку станом на 01.03.2018 за посадою до відрядження до органів влади, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018.

Позивач завернувся до відповідача із заявою від 19.08.2021 про перерахунок йому пенсії починаючи з 01.05.2016.

Відповідач листом від 17.09.2021 відмовив у перерахунку раніше призначеної пенсії у зв`язку з відсутністю в постанові Кабінету Міністрів України від 27.07.2016 № 493 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 304 та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 30.06.2005 № 518» (далі - постанова КМУ № 304) посади, з якої позивача було звільнено зі служби; а також у зв`язку з відсутністю повідомлень від Міністерства соціальної політики України про підстави для проведення перерахунку пенсій станом на дату звернення.

Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права та законні інтереси, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яким держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку і зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку з введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлені х законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Суд звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» від 13 лютого 2008 року № 45 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі - Порядок № 45).

Пунктом 1 Порядку № 45 визначено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Таким чином, з аналізу вищевикладеного можна прийти до висновку, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В свою чергу, 10 квітня 2011 року набрав чинності Закон України «Про центральні органи виконавчої влади» від 17 березня 2011 року № 3166-VI, яким визначено організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України та відповідно до якого усі міністерства є центральними органами виконавчої влади.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» посади Міністра, першого заступника та заступників Міністра віднесені до політичних посад на яких не поширюється трудове законодавство та законодавство про державну службу.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» умови оплати праці державних службовців та працівників міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, їх матеріального і побутового забезпечення визначаються законами України та актами Кабінету Міністрів України.

Надалі, 01 травня 2016 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 року № 304 «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу», якою затверджені розміри посадових окладів посадових осіб, керівників, керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу».

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» (надалі - Постанова КМУ №718) затверджено розміри посадових окладів для окремих категорій посад військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади. У Додатку до Постанови КМУ №718 посади Державного секретаря, заступника Державного секретаря, Міністра, першого заступника Міністра, заступника Міністра відсутні, але визначені посадові оклади для керівників силових структур та їх заступників.

Відповідно до Додатку 1 Порядку видачі довідок про заробітну плату для визначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад (пункт 4), затвердженого Наказом Мінсоцполітики від 10.05.2017 № 750, посада Державного секретаря прирівняна до посади першого заступника Міністра, а посада Першого заступника Державного секретаря, заступника Державного секретаря - до посади заступника Міністра.

Виходячи з викладеного, підлягають перерахунку з 01 травня 2016 року пенсії осіб, які проходили військову службу на посаді Державного секретаря, заступника Державного секретаря, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.2016 №493 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 року №304 та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 30 червня 2005 року №518».

В свою чергу, здійсненню перерахунку пенсії передує чітко визначена законодавством процедура, передбачена Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45.

Пунктом 1 Порядку № 45, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Згідно з пункту 2 Порядку № 45 на підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Таким чином, Порядком № 45 передбачено, що уповноважений орган повідомляє Пенсійний фонд України про підстави перерахунку пенсій. В свою чергу, Пенсійний фонд України повідомляє головні управління в областях про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління складають відповідні списки таких осіб та подають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії - органам, з яких особи були звільнені із служби.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Суд зазначає, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі № 21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а.

Разом з цим, до моменту отримання належної довідки від органу, з якого особа була звільнена зі служби, у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Судом встановлено, що Департаментом фінансів Міністерства оборони України складено довідку від 22.09.2020 № 0290/957 про розмір грошового забезпечення заступника Міністра оборони України з урахуванням звання «генерал-лейтенант», вислуги років 25 років, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 20 відсотків посадового окладу станом на 01.05.2016, що становить: посадовий оклад - 14000,00 грн; оклад за військовим званням - 145,00 грн; надбавка за вислугу років - 7000,00 грн; надбавка за інтенсивність праці - 11900,00 грн; надбавка за роботу в умовах режимних обмежень - 2800,00 грн. Всього - 35845,00 грн.

Відповідну інформацію відображено у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.07.2021 № 5938, що була направлена до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві та наявна у матеріалах пенсійної справи.

Аналогічно, Департаментом фінансів Міністерства оборони України складено довідку від 22.09.2020 № 0290/958 про розмір грошового забезпечення заступника Міністра оборони України з урахуванням звання «генерал-лейтенант», вислуги років 25 років, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 20 відсотків посадового окладу станом на 01.09.2019, що становить: посадовий оклад - 14000,00 грн; оклад за військовим званням - 1620,20 грн; надбавка за вислугу років - 7000,00 грн; надбавка за інтенсивність праці - 14000,00 грн; надбавка за роботу в умовах режимних обмежень - 2800,00 грн; премія - 26320,00 грн. Всього - 65740,20 грн.

Зміна грошового забезпечення відбулась внаслідок включення до його складових премії та збільшення розміру окладу за військовим званням.

Відповідну інформацію також відображено у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.07.2021 № 5939, що була направлена до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві та наявна у матеріалах пенсійної справи.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, у зв`язку з надходженням оновлених довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.07.2021 № 5938 та від 16.07.2021 № 5939, відповідно до приписів вимог чинного законодавства України було зобов`язане здійснити перерахунок пенсії позивача, що дає підстави суду для висновку про протиправність бездіяльності відповідача.

Водночас, Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», (який набрав чинності 01 січня 2017 року) у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII слова і цифри «у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Рішенням Конституційного суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме:

- частина сьома статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень;

- перше речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються;

- положення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до положень статті 152 Конституції України закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, щодо встановлення максимального розміру пенсії не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, та щодо встановлення максимального розміру пенсії тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, не більше 10 740 гривень, - втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 20 грудня 2016 року.

Законом України від 24 грудня 2015 року № 911 -VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2016 року, частина п`ята статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень».

Після чого, Законом України від 06 грудня 2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII слова і цифри« у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Разом з тим, пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01 січня 2016 року.

Крім того, Конституційним Судом України визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення законодавства, якими був обмежений максимальний розмір пенсії. Внесення в подальшому змін до Закону шляхом зазначення іншого часового періоду, протягом якого діють обмеження максимального розміру пенсії, за аналогією є неконституційними, оскільки вирішальне значення має не період дії обмеження, а сам факт обмеження прав особи на отримання пенсії у відповідному розмірі.

За таких обставин, зважаючи на визнання неконституційними положень частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, якою передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, приймаючи до уваги те, що обмеження пенсії максимальним розміром порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, суд зазначає, що пенсійний орган, відмовляючи позивачу у виплаті перерахованої пенсії без обмеження її максимальним розміром, діяв всупереч приписам Конституції України та Закону №2262-ХІІ.

Щодо позовних вимог в частині перерахунку пенсії з урахуванням її розміру, визначеного як 100 відсотків від загальної суми основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, за відповідною посадою, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві у відповідь на заяву відмовило у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про перерахунок пенсії. Відтак спору щодо перерахунку пенсії з урахуванням її розміру, визначеного як 100 відсотків від загальної суми основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, за відповідною посадою на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало, а тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Я.М.Собків

суддя В.В.Файдюк