Справа № 420/15523/22
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Аракелян М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом заяви Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ) до Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна позовна заява Головного управління ДПС в Одеській до Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 , у якій представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 суму заборгованості:

по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості 88450,46грн., на бюджетний рахунок - UА0015600. банк отримувача Казначейство України (ЕАП). . отримувач коштів ГУК в Одеській області/отг смт Таїрове/18010200.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа №420/15523/22 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 07.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в порядку ст.262 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на 12.09.2022 року, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованих карток платника податкова заборгованість Фізичної особи-платника податку ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, становить 88450,46грн. Заборгованість виникла в результаті прийняття контролюючим органом трьох податкових повідомлень-рішень від 22.10.2019 року, 05.06.2020 року та 15.04.2021 року (номери повідомлень-рішень наведені у позовній заяві). У зв`язку із несплатою відповідачкою заборгованості позивачем було винесено податкову вимогу форми «Ф» №256045-53 від 24.12.2019р., яка була надіслана відповідачу рекомендованим листом. Оскільки ОСОБА_2 не сплатила заборгованість, кошти у сумі 88450,46грн. підлягають стягненню з відповідача у судовому порядку.

У позовній заяві ГУ ДПС в Одеській області зазначило, що у відповідача відсутні будь-які засоби зв`язку, крім поштового, з матеріалів справи таких засобів також не вбачається.

Згідно довідки начальника відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Одеського окружного адміністративного суду від 23.02.2022р. «Про припинення відправки поштової кореспонденції», з 23.02.2022р. в Одеському окружному адміністративному суді припинено відправку поштової кореспонденції у зв`язку із відсутністю коштів на оплату послуг поштового зв`язку.

Відповідач відзив на позов не надав, був повідомлений про відкриття провадження у справі шляхом розміщення відповідного повідомлення (оголошення) 10.11.2022р. на сайті «Судова влада» (а.с.33).

Таким чином, справа розглянута судом на підставі наявних у суду матеріалів відповідно до ч.6 ст.162 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Фізична особа-платник податків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є платником податків, перебуває на обліку у ГУ ДПС в Одеській області.

Згідно з п.15.1.ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

З матеріалів справи убачається, що станом на 12.09.2022 року, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованих карток платника (ІКП), податкова заборгованість ОСОБА_1 становить 88450,46грн.

Заборгованість, що підлягає сплаті по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості виникла в результаті нарахування:

по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №0-1521 від 22.10.2019 року на загальну суму 27887,56грн. (основний платіж) (а.с.13);

по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №0-1551 від 05.06.2020 року на загальну суму 28236,58 грн. (основний платіж) (а.с.15);

по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №0-1551 від 15.04.2021 року на загальну суму 32326,32 грн. (основний платіж) (а.с.16).

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення надсилались відповідачу за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13, 18 зворот, 22) та повернулися на адресу податкового органу із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

ГУ ДПС в Одеській області в додатки до позову (а.с.6) надано розрахунок податкового боргу ОСОБА_1 , відповідно до якого податковий борг становить 88450,46грн.

24.12.2019 року Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкову вимогу форми «Ф» №256045-53 (а.с.12 зворот), яку направлено на ім`я ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.12); вимога повернулась на адресу податкового органу із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання»

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкове зобов`язання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно п. 2 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статею 42 Кодексу.

Відповідно до п. 42.1, 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Таким чином, приписами Податкового кодексу України визначено, що податкові повідомлення-рішення та податкові вимоги надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації (податковою адресою).

Згідно даних Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради та Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, відповідачка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 15.01.2018 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 27 довідка-лист від 04.11.2022 року).

Проте податкова вимога форми «Ф» №256045-53 від 24.12.2019 року, як і позовна заява, направлялись ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , яка не була актуальною.

Верховний Суд в постанові від 08 серпня 2018 року по справі № 812/41/17 зазначив, що юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення до суду, є дотримання таких умов: надіслання платнику податкової вимоги рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручення її особисто платнику або його законному чи уповноваженому представникові; сплив строку у 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

В постанові від 10 червня 2021 року по справі №826/14316/18 Верховний Суд вказав, що податкова вимога (яка надсилається в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення) повинна бути надіслана контролюючим органом на адресу за місцем проживання платника податків або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи; в протилежному випадку, у разі допущення контролюючим органом помилки при відправленні такої вимоги, зокрема, в частині невірного зазначеної адреси платника податків, така вимога вважається неврученою платнику податків, а платник податків не повідомлений належним чином про наявність податкового зобов`язання.

За таких обставин, оскільки податкова вимога форми «Ф» №256045-53 від 24.12.2019 року направлялась на адресу, за якою відповідачка не зареєстрована, вказане рішення податкового органу вважається не врученим, а відповідачка вважається такою, що не повідомлена про наявність податкового зобов`язання.

За змістом п.п. 14.1.175, п. 14.1, ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк.

Разом з тим, оскільки податкова вимога, направлялась ОСОБА_1 не за місцем її реєстрації та отримана не була, сума заборгованості у розмірі 88450,46грн., яка заявлена до стягнення, не може вважатися узгодженою та не набула статусу податкового боргу, отже не може бути стягнута за рішенням суду.

Така правова позиція підтримана П`ятим апеляційним адміністративним судом у постанові від 02.09.2022 року у справі №420/1205/22.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ) до Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.