Справа № 340/5412/22
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

19 грудня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/5412/22

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Черниш О.А.

розглянула матеріали адміністративного позову

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ ВП 43995486)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 22.11.2022 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення:

- форми "Ф" №0-1101 від 04.06.2020 року про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 4340, 55 грн.;

- форми "Ф" №0-1101 від 04.06.2020 року про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 58099, 01 грн.;

- форми "Ф" №0-1101 від 04.06.2020 року про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 4840, 68 грн.

Ухвалою судді від 28.11.2022 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з тим, що вона подана без додержання вимог, установлених частинами 3, 6 статті 161 КАС України, та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, документу про сплату судового збору у розмірі 992, 40 грн. та копій оскаржуваних податкових повідомлень-рішень або клопотання про їх витребування від відповідача.

Позивач у встановлений судом строк подав до суду документ про сплату судового збору, клопотання про витребування від відповідача оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Крім того, позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, у якій вказав, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 року в адміністративній справі №340/3350/21 з нього стягнуто в дохід місцевого бюджету податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 66 528, 96 грн. Копію цього рішення суду він не отримував, а про його існування дізнався лише у листопаді 2022 року після ознайомлення у відділі ДВС з матеріалами виконавчого провадження ВП №69228286. Стверджував, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення форми "Ф" від 04.06.2020 року також не отримував. Позивач просить суд поновити йому строк звернення до суду з цим позовом, посилаючись на те, що про порушення своїх прав оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями він не міг дізнатися раніше ніж до 21.11.2022 року, коли ознайомився у Єдиному державному реєстрі судових рішень зі змістом рішення суду в адміністративній справі №340/3350/21.

Оцінюючи наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду на предмет їх поважності, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 КАС України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 22.02.2022 року у справі №160/11673/20 сформулював правовий висновок про те, що процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження), визначається частиною 2 статті 122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У цій постанові судова палата відступила від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у попередніх постановах Верховного Суду, щодо наявності у платника податків права на звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення протягом 1095 днів з моменту отримання такого рішення, зокрема, у випадку судового оскарження податкових повідомлень-рішень без використання досудового порядку вирішення спору.

У постанові від 22.02.2022 року у справі №160/11673/20 судова палата наголосила, що при обчисленні шестимісячного строку звернення до суду у подібних до цієї справах суди повинні звертати особливу увагу на момент початку перебігу цього строку і в кожній конкретній справі вирішувати питання про наявність/відсутність підстав вважати його пропущеним, а так само наявність/відсутність підстав вважати такий строк пропущеним з поважних причин.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19 вказав, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись". Під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15.07.2021 року у справі №380/5208/20 вказав, що процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення процесуального строку, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку. Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки. Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Верховний Суд у постанові 29.09.2021 року у справі №200/1709/20-а зазначив, що статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті). Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта власних повноважень. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Предметом спору у даній справі є законність податкових повідомлень-рішень форми "Ф" №0-1101 від 04.06.2020 року, №0-1101 від 04.06.2020 року, №0-1101 від 04.06.2020 року про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік в сумі 4340,55 грн., 58099,01 грн., 4840,68 грн. відповідно. Позивач обґрунтовує незаконність цих рішень тим, що вони не були надіслані/вручені йому у встановленому порядку.

Між тим, у 2021 року у провадженні Кіровоградського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №340/3350/21 за позовом ГУ ДПС у Кіровоградській області до ОСОБА_1 про стягнення з нього податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, нарахованого вказаними податковими повідомленнями-рішеннями.

Провадження в адміністративній справі №340/3350/21 було відкрито ухвалою судді від 11.08.2021 року. ОСОБА_1 отримав цю ухвалу 04.09.2021 року, відзив на позовну заяву до суду не подав. Справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У ході судового розгляду справи ОСОБА_1 частково погасив податковий борг, перерахувавши 28.08.2021 року 751,25 грн. Рішенням суду від 29.12.2021 року позов ГУ ДПС у Кіровоградській області задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 в дохід місцевого бюджету податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 66 528, 96 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 29.01.2022 року. Суд 02.05.2022 року видав ГУ ДПС у Кіровоградській області виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в дохід місцевого бюджету. За цим виконавчим листом постановою державного виконавця Бобринецького ВДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 15.06.2022 року відкрито виконавче провадження ВП №69228286.

Рішенням суду від 29.12.2021 року в адміністративній справі №340/3350/21, яке набрало законної сили, установлено, що податкові повідомлення-рішення форми "Ф" №0-1101 від 04.06.2020 року, №0-1101 від 04.06.2020 року, №0-1101 від 04.06.2020 року ОСОБА_1 отримав 30.06.2020 року та у встановлений строк в адміністративному або судовому порядку їх не оскаржував. Про вручення ОСОБА_1 цих податкових повідомлень-рішень свідчать його підписи у корінцях податкових повідомлень-рішень, копії яких містяться у матеріалах адміністративної справи №340/3350/21.

Тож за правилами частини 2 статті 122 КАС України ОСОБА_1 мав право оскаржити ці податкові повідомлення-рішення до суду у строк до 30.12.2020 року. Проте з позовом до суду про скасування податкових повідомлень-рішень він звернувся лише у листопаді 2022 року.

У позовній заяві та у заяві про поновлення строку звернення до суду з цим позовом позивач стверджував про те, що не отримував спірні податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Кіровоградській області, а підписи у корінцях йому не належать. Також наполягав на тому, що він не отримував рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 року у справі №340/3350/21. Вказував, що про існування спірних податкових повідомлень-рішень та рішення суду у справі №340/3350/21 дізнався лише у листопаді 2022 року, ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення.

Суд відхиляє такі доводи позивача про його необізнаність з фактом порушення його прав до листопада 2022 року, оскільки вони спростовуються доказами, наявними у матеріалах справи №340/3350/21.

Суд вважає, що позивач повинен і міг дізнатися про порушення своїх прав спірними податковими повідомленнями-рішеннями принаймні ще у вересні 2021 року, коли отримав копію позовної заяви ГУ ДПС у Кіровоградській області про стягнення з нього податкового боргу, визначеного цими рішеннями (до якої зокрема були додані копії корінців податкових повідомлень-рішень), та ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.09.2021 року про відкриття провадження у справі №340/3350/21 за вказаним позовом ГУ ДПС у Кіровоградській області.

Ще тоді ОСОБА_1 , за умови сумлінної поведінки та добросовісного ставлення до своїх прав, повинен і міг дізнатися про обставини прийняття/направлення /вручення/узгодження спірних податкових повідомлень-рішень та їхні правові наслідки, а вважаючи ці рішення контролюючого органу незаконними та будучи зацікавленим у їх скасуванні, мав право оскаржити їх до суду без зайвих зволікань, зокрема шляхом подання зустрічного позову у справі №340/3350/21.

Достеменно позивачу мало бути відомо про ці обставини вже у лютому 2022 року, коли представник позивача - адвокат Пономарьов О.В. 09.02.2022 року отримав у суді копію рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 року у справі №340/3350/21, у якому описані ці обставини.

Суд враховує, що позивач звернувся до суду з цим позовом 22.11.2022 року, тобто вже після прийняття Верховним Судом постанови від 22.02.2022 року у справі №160/11673/20, якою змінено правовий підхід до визначення строків звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура адміністративного оскарження.

Верховний Суд у постановах від 26.11.2020 року у справі №500/2486/19, від 23.09.2021 року у справі №640/11650/21 сформував висновок, що задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, може розглядатися судами як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики. Однак, при вирішенні питання поновлення строку звернення з позовом суттєве значення мають такі обставини: строк, який сплинув після зміни судової практики і до моменту звернення до суду з позовом; причини, які заважали звернутися до суду з позовом у максимально короткий термін після зміни судової практики; чи є підставі вважати, що позивачем було допущено необґрунтовані зволікання.

Позивач, прохаючи поновити строк для звернення до суду з цим позовом, не навів поважних причин, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для подання до адміністративного суду позову у найбільш короткі строки після зміни судової практики у лютому 2022 року та у зв`язку з якими він зволікав зі зверненням до суду з цим позовом у розумний строк аж до листопада 2022 року.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, суд прийшов до висновку, що оскільки позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду з цим позовом, а підстави, наведені ним у заяві про поновлення цього строку, не є поважними, тому позовну заяву слід повернути згідно з ч.2 ст.123, п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду, зокрема, в разі повернення заяви або скарги.

Тож судовий збір, сплачений позивачем за подання цього позову, може бути повернутий за його клопотанням.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248, 256, 294, 295 КАС України, суддя -

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 повернути.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.

Копію позовної заяви залишити у суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш