Справа № 754/8745/22
Суддя: Буша Н. Д.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/164/22
Справа №754/8745/22
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2022 року Суддя Деснянського районного суду м.Києва Буша Н.Д., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві, старшого лейтенанта поліції Фариби Олександра Дмитровича Управління патрульної поліції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою суду від 06.10.2022 року вказану позовну заяву було залишено без руху.

У встановлні суддею сторки позивачем було усунуто неделіки, ухвалою суду від 19.10.2022 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Обгрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що 23 вересня 2022 року інспектором старшим лейтенантом поліції Фариба О.Д., УПП у місті Києві, за результатами начебто розглянутої справи про адміністративне правопорушення, винесено оскаржувану постанову серії ЕАР № 5928869 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення, що передбачене п. 8.7.3.е ПДР та ч. 2 ст. 122 КУпАП, відтак відповідачем прийнято рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Ознайомившись із змістом оскаржуваної постанови, даною позовною заявою позивач виражає свою незгоду із її винесенням, оскільки вважає її незаконною та безпідставною, такою, що суперечить дійсним обставинам справи, прийнятою із порушенням норм права, яка порушує його права та охоронювані законом інтереси, а тому просив суд її скасувати. 23.09.2022 р. позивач дійсно перебував за кермом свого автомобіля марки SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 та рухався по вулиці Саксаганського в лівій смузі, повертаючи на вулицю Симона Петлюри в напрямку Центрального залізничного вокзалу м. Києва. Пересвідчившись, що він має змогу безперешкодно повернути на вулицю Симона Петлюри, завчасно ввімкнувши покажчик лівого повороту, позивач здійснив поворот ліворуч в потрібному йому напрямку на зелений миготливий сигнал світлофора, розуміючи, що його транспортний засіб вчасно перетне перехрестя, не створюючи жодних перешкод іншим учасникам дорожнього руху, до ввімкнення сигналу, що забороняє подальший рух. Відтак, перебуваючи вже на вулиці Симона Петлюри, в напрямку Центрального залізничного вокзалу м. Києва, за допомогою звукового та світлового сигналу синього-червоного кольору, позивача зупинив екіпаж патрульної поліції. В результаті поданого світлового сигналу, позивач зупинив автомобіль на узбіччі, із одночасним ввімкненням аварійного сигналу. Знаходячись в автомобілі, до автомобіля позивача (водійського вікна) підійшов інспектор патрульної поліції, який одразу повідомив, що він бачив як позивач начебто проїхав на червоний сигнал світлофора. На запитання позивача та прохання надати будь-який належний доказ наявності в його діях адміністративного проступку, що йому було озвучено, інспектор патрульної поліції відмовився, пославшись лише на те, що такий доказ, а саме відповідне відео в нього є, відзняте на відповідну камеру, проте такі докази, по не зрозумілим причинам не були позивачу пред`явлені для ознайомлення, а також будь-яких пояснень щодо відмови їх надати. Після цього, перевіривши водійські права позивача та документи на автомобіль, інспектор патрульної поліції пішов до свого службового автомобілю, за його словами: «виносити постанову», відтак дану справу останній фактично вирішив розглянути без участі позивача, не надавши йому можливості висловити свою позицію, надати пояснення, скористатись правовою допомогою адвоката. Оскаржувана постанова на думку позивача не містить жодних посилань на фактичні обставини чи будь-які допустимі докази, в тому числі відеофіксацію, про яку стверджував інспектор, начебто вчиненого ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з порушенням закону та підлягає скасуванню. Просить суд ухвалити рішення, яким: визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАР № 5928869 від 23 вересня 2022 року, винесену Управлінням патрульної поліції у місті Києві в особі інспектора старшого лейтенанта поліції Фарибою О.Д. БСЗ бат. 2 рота, та закрити справу.

Відповідачі позовну заяву з додатками отримали, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подали.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених ст.ст. 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 23 вересня 2022 року інспектором Управління патрульної поліції Фарибою О.Д. було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення проїзду перехрестя, а саме проїзду на червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали світлофора, чим порушив п.п. «е» п. 8.7.3. Правил дорожнього руху України.

Позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржив винесену постанову до суду в порядку адміністративного судочинства.

ОСОБА_1 у позові зазначає, що він здійснив поворот ліворуч в потрібному йому напрямку на зелений миготливий сигнал світлофора, розуміючи, що його транспортний засіб вчасно перетне перехрестя, не створюючи жодних перешкод іншим учасникам дорожнього руху до ввімкнення сигналу, що забороняє подальший рух.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач у справі відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Встановлено, що відповідачем суду не надано будь-яких доказів правомірності рішення про притягненню позивача до адміністративної відповідальності.

Убачається, що суду не надано належних доказів фіксації факту порушення позивачем правил дорожнього руху 23 вересня 2022 року.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Позивач також просить суд закрити провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вимога позивача про закриття провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає задоволенню, оскільки будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду не надано.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.9. Розділу 1 ПДР визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/855/17 роз`яснив, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правовому висновку, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22.12.2010.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи те, що відповідачем не підтверджено правомірність винесеної ним постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 19, 20, 72, 73, 74, 77, 243, 244, 250, 255, 286 КАС України, ст.ст. 245, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві, старшого лейтенанта поліції Фариби Олександра Дмитровича Управління патрульної поліції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАР №5928869 від 23 вересня 2022 року, винесену Управлінням патрульної поліції у місті Києві в особі інспектора старшого лейтенанта поліції Фарибою Олександром Дмитровичем БСЗ бат. 2 рота, відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції в місті Києві на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Деснянський районний суд м. Києва.

Повний текст рішення суду виготовлено 21.11.2022 року.

Суддя