Справа № 640/19582/21
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 грудня 2022 року

м. Київ

справа №640/19582/21

адміністративне провадження №К/990/34525/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу адвоката Вознюк Наталії Андріївни - представника ОСОБА_1

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2022 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року

у справі №640/19582/21

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

третя особа - Служба безпеки України,

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про:

- визнання протиправним та скасування наказу Мін`юсту від 09 липня 2021 року №1560/к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 09 липня 2021 року у зв`язку із втратою права на державну службу або його обмеження внаслідок встановлення факту наявності у державного службовця громадянства іноземної держави від час проходження державної служби відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 84 Закону України «Про державну службу»;

- визнання протиправним та скасування у повному обсязі наказу Центрального міжрегіонального управління від 09 липня 2021 року №3235/03 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 09 липня 2021 року у зв`язку із втратою права на державну службу або його обмеження внаслідок встановлення факту наявності у державного службовця громадянства іноземної держави від час проходження державної служби відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 84 Закону України «Про державну службу»;

- поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з 09 липня 2021 року;

- стягнення з Мін`юсту України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 12 липня 2021 року по дату винесення судового рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року, в задоволенні позову відмовлено.

07 грудня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга адвоката Вознюк Наталії Андріївни - представника ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у справі №640/19582/21.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Своєю чергою, за змістом пункту 1 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Проте, посада публічної служби, яку обіймав ОСОБА_1 (заступник начальника Центрального міжрегіонального управляння Міністерства юстиції - начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та у зв`язку з перебуванням на якій виник цей спір, належить до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Отже, дана справа не відноситься до категорії справ незначної складності.

Крім цього скаржник, посилаючись на пункт 1 частини шостої статті 12 КАС України, статтю 6 Закону України «Про державну службу», статтю 50 Закону України «Про запобігання корупції» зазначає, що суд першої інстанції відніс праву до категорії справ незначної складності помилково.

Таким чином, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, Судом встановлено наявність підстав, які передбачені підпунктом «г» пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржувані судові рішення підлягають перегляду в касаційному порядку, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Обгрунтовуючи касаційну скаргу, представник позивача, посилаючись на:

- пункт 1 частини четвертої статі 328 КАС України, зазначає, що судом апеляційної інстанції ухвалено судове рішення без урахування висновку Верховного Суду, який викладено в постанові Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі №826/2538/18 щодо питання правильного застосування сутності нормативного врегулювання пункту 2 частини першої статті 84 Закону України «Про державну службу» стосовно припинення права на державну службу у зв`язку із набуттям громадянства іншої держави. Скаржник наголошує, що звільненню державного службовця має передувати встановленню факту громадянства іноземної держави суб`єктом призначення - Міністерством юстиції України на підставі безперечних доказів;

- пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вказує на відсутність висновку Верховного Суду стосовно питання застосування спеціального законодавства, яке регламентує професійну діяльність Служби безпеки України (а саме - Інструкції про порядок здійснення Службою безпеки України контролю за додержанням порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зібрану у процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, затвердженої Наказом Голови Служби безпеки України від 18 серпня 2017 року №471, окремих положень Закону України «Про Службу безпеки України у взаємозв`язку із вимогами статей 73, 74, 74, 94 КАС України щодо належності та допустимості доказів), яка не передбачає, на думку скаржника, «лист» в якості будь-якого самостійного документа, який би міг встановлювати юридично значимі факти або містити інформацію про них. При цьому представник позивача акцентує увагу на тому, що особливої уваги потребує визначення правового статусу листа Служби безпеки України від 07 липня 2021 року №2/3/2-14227дск «Стосовно ОСОБА_1 », в якому, на думку судів, були викладені обставини щодо набуття ОСОБА_1 громадянства російської федерації та викладено прохання здійснити оцінку ризиків нанесення шкоди державній безпеці України у зв`язку з перебування на посаді державної служби позивача, яка має громадянство російської федерації;

- пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України із посиланням на пункт 2 частини другої статті 353 КАС України (суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження).

Отже, доводи, які викладені в матеріалах касаційної скарги, вказують на наявність обставин, визначених пунктами 1, 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження з метою перевірки обставин вказаних скаржником.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 330, 334, 340 КАС України в редакції Закону №2147-VІІІ,-

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Вознюк Наталії Андріївни - представника ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у справі №640/19582/21.

2. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.

3. Витребувати з Київського окружного адміністративного суду справу №640/19582/21

4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

..................................

..................................

..................................

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко

Судді Верховного Суду