Справа № 826/1456/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1456/18 Головуючий у 1 інстанції: Літвінова А.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Ключковича В.Ю.

Оксененка О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелті Сіті» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелті Сіті» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріелті Сіті» (далі - ТОВ «Ріелті Сіті») звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.09.2017 р. № форми «Ш», згідно з яким, ТОВ «Ріелті Сіті» зобов`язано сплатити штраф у розмірі 79 860 грн. 10 коп.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.09.2017 р. № форми «Н», яким ТОВ «Ріелті Сіті» визначено штрафу у розмірі 26 073,87 грн. за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріелті Сіті» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.09.2011 р. по справі №2а-4409/11/2670 було прийнято рішення про стягнення з державного бюджету заборгованості з податку на додану вартість саме на користь ТОВ «Ріелті Сіті», а не із ТОВ «Ріелті Сіті». Таким чином, апелянт зазначає, що позивач не міг прострочити строк сплати узгодженої податкової заборгованості, оскільки, таке податкове зобов`язання (про стягнення із ТОВ «Ріелті Сіті» узгодженої суми податкового зобов`язання) ніким не визначалося. Також, апелянт зазначає, що податкові накладні не реєструвалися з незалежних від ТОВ «Ріелті Сіті» причин, що слугувало підставою пропуску граничного строку реєстрації податкових накладних.

14 листопада 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Також, у відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України просить замінити первісного відповідача з Головного управління ДФС у м. Києві () на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України ().

Протокольною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року вищевказане клопотання задоволено, замінено відповідача з Головного управління ДФС у м. Києві на Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України ().

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку з питань своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН, з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість та в частині своєчасності подання податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «Ріелті Сіті», за результатами якої складено Акт від 25.09.2017 №8592/26-15-12-00-20/01-31928017.

Перевіркою встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріелті Сіті» пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI граничних строків реєстрації податкових накладних: ПН/РК від 31.01.2016 №1 (сума ПДВ - 5973,06 грн.), дата реєстрації 25.02.2016; ПН/РК від 31.01.2016 №2 (сума ПДВ - 9082,53 грн.), дата реєстрації 25.02.2016; ПН/РК від 31.01.2016 №3 (сума ПДВ - 245693,10 грн.), дата реєстрації 25.02.2016.

Також, перевіркою встановлено порушення Товариством:

- пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України 02.12.2010 №2755-VI граничних термінів сплати грошових зобов`язань з відшкодування ПДВ від 17.09.2015 №180679053 у сумі 798601, 00 грн., були сплачені 25.09.2015;

- пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України 02.12.2010 №2755-VI граничних термінів подання податкової звітності: за вересень 2014 року - граничний термін надання 20.10.2014 - дата подання 28.11.2014; за жовтень 2014 року граничний термін надання 20.11.2014 - дата подання 25.11.2014; за січень 2016 року граничний термін надання 22.02.2016 - дата подання 24.12.2016.

На підставі встановлених порушень Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві прийнято:

- податкове повідомлення-рішення форми "Ш" від 26.09.2017 №, яким зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 79860,10 грн., у зв`язку із порушенням позивачем строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість визначеного пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України за затримку на 8, 8 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 798 601,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми "Н" від 26.09.2017 №, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 26 073, 87 грн., у зв`язку із порушенням позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно зі статтею 120-1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 260 738,65 грн.

За наслідками процедури адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, рішенням Державної фіскальної служби України від 28.12.2017 №32005/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги ТОВ «Ріелті Сіті», податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 26.09.2017 № та № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктами 76.1 та 76.3 статті 76 ПК України визначено, що Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку з питань своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН, з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість та в частині своєчасності подання податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «Ріелті Сіті», за результатами якої складено Акт від 25.09.2017 №8592/26-15-12-00-20/01-31928017 (далі - Акт перевірки).

Згідно Акту перевірки, перевіркою, зокрема, встановлено порушення ТОВ «Ріелті Сіті» пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України 02.12.2010 №2755-VI граничних термінів сплати грошових зобов`язань з відшкодування ПДВ від 17.09.2015 №180679053 у сумі 798601,00 грн., були сплачені 25.09.2015.

Вищевказане стало підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення форми "Ш" від 26.09.2017 №, яким позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 79860,10 грн.

Матеріали справи свідчать, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.09.2011 у справі №2a-4409/11/2670 за позовом ТОВ «Ріелті Сіті» до Державної податкової інспекції у Шевченківському p-ні м. Києва, Головного управління Державного казначейства України в м. Києві стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України в м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелті Сіті суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість в сумі 798 601,00 грн.

На виконання зазначеної постанови, Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист від 03.07.2012 №2а-4409/11/2670.

ТОВ «Ріелті Сіті» звернулось із заявою до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, в якій просило стягнуті кошти за рішенням суду перерахувати ТОВ «Ріелті Сіті».

Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві листом від 18.02.2013 повідомило позивача, що документи отримані від ТОВ «Ріелті Сіті» були направлені для виконання до Державної казначейської служби України.

Згодом, 18 вересня 2015 року на розрахунковий рахунок ТОВ «Ріелті Сіті» від Державної казначейської служби України надійшла грошова сума в розмірі 798 601,00 грн., із призначенням платежу «На викон. Листа суду від 06.07.2012 по справі №2а-4409/11/2670, щодо відшкодування ПДВ, зг. Розп. 18.09.2015 №409».

ТОВ «Ріелті Сіті», відповідно до платіжного доручення від 25.09.2015 №1650, здійснено перерахування коштів у розмірі 798 601,00 грн. за реквізитами: отримувач УДКСУ у Шевченківському р-ні ГУДКСУ у м. Києві, код отримувача 37995466, банк отримувача ГУ ДКСУ У м. Києві, код банку отримувача 820019, призначення платежу *;136; 31928017;14010100 Погашення боргу з ПДВ.

Згідно платіжного доручення від 25.09.2015 №1651, позивачем здійснено перерахування коштів у розмірі 5672,00 грн. за реквізитами: отримувач УДКСУ у Шевченківському р-ні ГУДКСУ у м. Києві, код отримувача 37995466, банк отримувача ГУ ДКСУ У м. Києві, код банку отримувача 820019, призначення платежу *;136; 31928017;14010100 Погашення боргу з ПДВ.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.09.2017 р. № форми «Ш», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не обгрунтовано перерахуванням коштів відповідно до платіжних доручень від 25.09.2015 із призначенням платежу *;136; 31928017;14010100 Погашення боргу з ПДВ.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Підпунктом 54. 1 статті 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно пункту 57.3. статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Отже, для того, щоб зробити висновок про несвоєчасність сплати платником податку грошового зобов`язання, необхідно встановити, на підставі чого таке грошове зобов`язання виникло, зокрема, на підставі задекларованих сум у податковій декларації чи винесеного контролюючим органом податкового повідомлення-рішення.

Із Акту перевірки вбачається, що, роблячи висновок про порушення позивачем граничних термінів сплати грошових зобов`язань, податковий орган в назві документа вказав «відшкодування ПДВ за рішенням суду».

Разом з тим, як наголошує апелянт, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.09.2011 р. у справі №2а-4409/11/2670 було прийнято рішення про стягнення з державного бюджету заборгованості з податку на додану вартість саме на користь ТОВ «Ріелті Сіті», а не із ТОВ «Ріелті Сіті».

При цьому, апелянт зазначає, що позивач не міг прострочити строк сплати узгодженої податкової заборгованості, оскільки, таке податкове зобов`язання (про стягнення із ТОВ «Ріелті Сіті» узгодженої суми податкового зобов`язання) ніким не визначалося.

Як вбачається з інтегрованої картки платника податку на додану вартість, станом на 18 вересня 2015 року, на дату надходження грошових коштів на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.09.2011 у справі №2a-4409/11/2670, у ТОВ «Ріелті Сіті» була відсутня недоїмка зі сплати грошових зобов`язань, а також, відсутня інформація про визначення позивачем будь-яких грошових зобов`язань шляхом подання податкових декларацій.

Отже, вищевказане підтверджує твердження апелянта про те, що податкове зобов`язання про стягнення із ТОВ «Ріелті Сіті» узгодженої суми податкового зобов`язання ніким не визначалося.

Водночас, як пояснив представник ТОВ «Ріелті Сіті» у судовому засіданні, Товариством 25.09.2015 було перераховано кошти у розмірі 798 601,00 грн. на рахунок Управління державної казначейської служби, оскільки, після винесення постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.09.2011 р. у справі №2а-4409/11/2670 до 18.09.2015 - моменту надходження суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на виконання цієї постанови, ТОВ «Ріелті Сіті» використало цю суму податкового кредиту.

Враховуючи вищезазначене, оскільки, відсутній факт порушення ТОВ «Ріелті Сіті» граничних термінів сплати грошових зобов`язань, колегія суддів вважає, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 26.09.2017 року № форми «Ш» є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.09.2017 № форми «Н», яким ТОВ «Ріеліті Сіті» визначено штрафу у розмірі 26 073,87 грн. за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, слід зазначити наступне.

Із Акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріелті Сіті» пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI граничних строків реєстрації податкових накладних: ПН/РК від 31.01.2016 №1 (сума ПДВ - 5973,06 грн.), дата реєстрації 25.02.2016; ПН/РК від 31.01.2016 №2 (сума ПДВ - 9082,53 грн.), дата реєстрації 25.02.2016; ПН/РК від 31.01.2016 №3 (сума ПДВ - 245693,10 грн.), дата реєстрації 25.02.2016.

Так, в апеляційній скарзі ТОВ «Ріелті Сіті» не заперечує факту несвоєчасної реєстрації вищевказаних податкових накладних, однак зазначає, що податкові накладні були незареєстровані вчасно з незалежних від позивача причин.

Відповідно до підпункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю факту прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

За приписами пункту 20.1.19 статі 20.1 ПК України, контролюючі органи мають право, в тому числі, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно пункту 201-1.1 статті 120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема, 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Відповідно до п. 37.1 ст. 37 ПК України, підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи.

23 травня 2020 року набули чинності положення Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" від 16 січня 2020 року № 466-IX (далі - Закон № 466-ІХ).

Цим законодавчим актом доповнено підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України пунктом 73.

Штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, нараховані платникам податків протягом періоду з 01 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року, грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень.

Контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення.

Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Таким чином, на час винесення рішення судом першої інстанції, законодавцем було обмежено максимальний розмір штрафу, що застосовується до платника податку на додану вартість за порушення граничного строку для реєстрації податкових накладних

Водночас, 08 серпня 2020 року набули чинності положення Закону України від 14 липня 2020 року №786-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб підприємців», яким внесено окремі зміни до пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Так, відповідно до абзацу 2 пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції), штрафи, застосовані через відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, нараховані платникам податків протягом періоду з 01 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 2,5 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1700 гривень.

Контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 січня 2021 року у справі № 480/3000/19 зазначив наступне: «…За змістом наведеної норми законодавцем, який виявив певні недоліки (непропорційність) у механізмі відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної, що не надається покупцю товарів, чітко закріплено, що пункт 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України підлягає застосуванню до штрафів, нарахованих платникам податків з 01 січня 2017 року, у разі, якщо відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження без обмеження інстанційності судового розгляду та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на дату набрання чинності цим Законом.

Тобто, законодавець передбачив ретроспективну дію положень пункту 73, підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в частині порядку застосування штрафів за порушення платниками податку на додану вартість порядку реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, визначеними таким пунктом, яка проявляється в тому, що такі положення поширюють свою дію на всі штрафні санкції, нараховані платникам податків протягом періоду з 01 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом №466-ІХ, у разі, якщо відповідні податкові повідомлення-рішення перебувають у процедурі адміністративного або судового оскарження (без обмеження інстанційності судового розгляду) та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на дату набрання чинності цим Законом».

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, в пунктах 70-71 рішення по справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04) ЄСПЛ підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування", зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява №10373/05, пункту 51).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

Таким чином, станом на час розряду справи в суді апеляційної інстанції чинною і такою, що підлягає до застосування, є редакція пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, якою впроваджено ретроактивну (ретроспективну, тобто таку, яка передбачає, що дата вступу в силу та дата набрання чинності акта збігаються, однак, він змінює на майбутнє правові наслідки діянь та подій, які мали місце до набрання ним чинності) дію закону у відповідних правовідносинах. А саме - щодо штрафів, нарахованих платникам податків з 01 січня 2017 року за наведених у цій же нормі умов.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 17 липня 2020 року у справі №640/5138/19, від 29 липня 2020 року у справі №440/813/19, від 05 серпня 2020 року у справі №580/1424/19, від 10 серпня 2020 року у справі №640/6528/19.

Отже, за наведеними приписами Закону, платники податків звільняються від надмірного тягаря відповідальності, встановленого раніше чинними нормами податкового законодавства, за наведених у пункті 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України умов.

З матеріалів справи вбачається, що штраф за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних визначений у податковому повідомленні-рішенні Головного управління ДФС у м. Києві від 26 вересня 2017 року № форми «Н», тобто, після 01 січня 2017 року, а отже, в період, передбачений пунктом 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

За приписами пункту 56.18 статті 56 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З огляду на зазначене, за загальним правилом, відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК України, узгодженими, у випадку звернення платника податків до суду, вважаються грошові зобов`язання з дня набрання рішенням законної сили.

У відповідності до статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Отже, грошове зобов`язання ТОВ «Ріелті Сіті», нараховане податковим повідомленням-рішенням Головного управляння ДФС у м. Києві від 26 вересня 2017 року № форми «Н» є неузгодженим та відповідає вимогам пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Колегія суддів повторно акцентує увагу на тому, що законодавство, яке підлягає застосуванню в спірних правовідносинах, було змінене законодавцем шляхом прийняття ретроактивної новели, якою змінено обсяг прав та обов`язків платника податків і контролюючих органів.

Як було вищезазначено, відповідно до вказаних змін, контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним) без вчинення будь-яких додаткових дій з боку контролюючого органу, тобто в силу закону.

В матеріалах справи відсутні докази, що контролюючим органом здійснювався перерахунок ТОВ «Ріелті Сіті» суми штрафу та направлялося нове податкове повідомлення-рішення на адресу позивача.

Так, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 січня 2021 року у справі № 480/3000/19 вказав, що право на зменшення та перерахунок штрафних санкцій на підставі пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України належить виключно податковому органу, на якого закон покладає обов`язок скласти та направити нове податкове повідомлення-рішення. Суд в межах своєї компетенції може лише встановити правомірність/неправомірність донарахування відповідних штрафних санкцій та наявність/відсутність підстав для поширення наведеної вище ретроспективної правої норми на спірні правовідносини, однак, не може підміняти собою уповноважений орган та самостійно зменшувати суму донарахувань.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає що податкове повідомлення-рішення Головного управляння ДФС у м. Києві від 26 вересня 2017 року № форми «Н» є протиправним та підлягає скасуванню.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелті Сіті», а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелті Сіті» задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2022 року скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелті Сіті» задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 26 вересня 2017 року № форми «Ш» та № форми «Н».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелті Сіті» (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд 17-21, ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в загальному розмірі 4 405 (чотири тисячі чотириста п`ять) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Ключкович В.Ю.

Оксененко О.М.

Повний текст постанови виготовлено 12.12.2022 р.