Справа № 280/2289/22
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 280/2289/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщені суду в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.07.2022 року (суддя Семененко М.О., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 18.07.2022 року) в справі №280/2289/22 за позовом ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання повторно розглянути клопотання про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, -

в с т а н о в и в:

11.02.2022 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулась до суду з позовом до Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (далі по тексту відповідач), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення № 27 XII сесії VIII скликання від 23.09.2021 року «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 »; зобов`язати відповідача розглянути повторно подане клопотання та прийняти рішення щодо надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту в адміністративно-територіальних межах Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.07.2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення повністю та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом зазначалось, що нею у липні 2021 року вона звернулася до Михайлівської сільської з клопотанням про надання дозволу на розробку проектної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею по 2,000 га яка розранювала в межах Люцернянської сільської ради Запорізького району Запорізької області за рахунок земель комунальної власності, які знаходяться у розпорядженні Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, до клопотання було подано всі необхідні документи, передбачені вимогами н. 6 ст. 118 Земельного кодексу, зокрема графічні матеріали на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Відповідно до інформація про власність та речові права, інформація про суб`єктів речового права на земельну ділянку відсутня. У наданні дозволу на розробку проекту землеустрою було відмовлено в зв`язку з тим, що бажане місце розташування зазначеної земельної ділянки не відповідає вимогам ст. 24, 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: зазначена на схемі земельна ділянка, входить до меж с. Богатирівка і відповідно до затвердженого Генерального плану села, передбачена для житлової садибної забудови. Апелянт вказувала, що суд першої інстанції не звернув увагу щодо порушень у затвердженні Генерального плану села Богатирівка та не дослідив надану позивачем Інформацію з Державного земельного кадастру про право власності за речові права на земельну ділянку, яка чітко визначає цільове призначення такої ділянки, місце розташування, форму власності, площу. Передбачено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Обмеження використанні земель генеральним планом населеного пункту, детальним планом території, підлягають внесенню до містобудівного кадастру, а також до Державного земельного кадастру в порядку, встановленому Законом України «Про Державний земельний кадастр». Відповідач, можливо, не зареєстрував в Державному земельному кадастрі прийняті ним зміни щодо віднесення до іншої категорії земель, зміни Генерального плану села і містобудівної документації, чим порушив діюче законодавство України щодо прийнятих змін. Також не було змінено цільове призначення земельної ділянки. Апелянт вказувала, що у клопотанні вона вірно зазначила цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Підставою відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць. Земельний кодекс України передбачає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при ньому зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови. Апелянт вказувала, що вона має право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 га, для цього необхідно розробити проект землеустрою.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що підставою відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Суд першої інстанції вказував, що позивач у своєму клопотанні про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та доданих до нього документів, зокрема й графічних матеріалів, бажала земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться у межах села Богатирівка. Проте, рішенням 24 (позачергової) сесії Михайлівської сільської ради 7 скликання від 14.11.2019 року №12 затверджено містобудівну документацію «Генеральний план села Богатирівка Вільнянського району Запорізької області. Оновлення з розширенням меж населеного пункту та План зонування села Богатирівка Вільнянського району Запорізької області». Відповідно до Плану зонування та затвердженого 14.11.2019 року Генерального плану села Богатирівка, зазначена на схемі земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0090, ввійшла до зони житлової та громадської забудови та призначена для розташування одноквартирних житлових будинків до 4 поверхів (включно з мансардним поверхом) із земельними ділянками або зблокованих житлових будинків на сусідніх земельних ділянках. Суд першої інстанції вказував, що зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення обмежень у використанні земель, а також припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій. Земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач, у розумінні ч.7ст. 118 ЗК України має невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, зокрема генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Оскаржуване рішення Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 27 від 23.09.2021 року «Про відмову у наданні дозволу па розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 » прийняте в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 30.07.2021 року звернулась до Михайлівської сільської ради із клопотанням вхідний номер 582/02-06-06 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га (кадастровий номер :03:002:0090), яка розташована в межах Люцернянської сільської ради та знаходиться у розпорядженні Михайлівської об`єднаної територіальної громади Запорізької області, до клопотання додано графічні матеріали з бажаним місцем розташування земельної ділянки.

Рішенням Михайлівської сільської ради від 23.09.2021 року № 27 «Про відмову гр. ОСОБА_1 в наданні дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства», відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з підстав невідповідності місця розташування бажаної земельної ділянки вимогам статей 24, 25 Закону № 3038-VI, а саме зазначена на схемі земельна ділянка входить до меж с. Богатирівка і відповідно до затвердженого Генерального плану села передбачена для житлової садибної забудови.

Представник ОСОБА_1 звернувся до Михайлівської сільської ради за отриманням роз`яснень щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Листом від 29.12.2021 року № 3515/02-01-46 Михайлівська міська рада повідомила, що земельна ділянка щодо якої ОСОБА_1 бажала отримати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, входить до меж земельної ділянки, яка включена до меж с. Богатирівка відповідно до Генерального плату та згідно схем зонування передбачена для житлової забудови. Окрім того, повідомлено, що рішення Михайлівської сільської ради від 14.06.2021 року № 86 ОСОБА_1 вже надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення іншої земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,9 га.

Відповідно до графічного матеріалу, доданого ОСОБА_1 , щодо розташування земельної ділянки площею 2 га, така знаходиться у межах земельної ділянки комунальної власності у межах ділянки з кадастровим номером :03:002:0090.

Рішенням Михайлівської сільської ради від 05.09.2019 року № 19 прийнято у комунальну власність Михайлівської сільської територіальної громади в особі Михайлівської сільської ради земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності в межах Михайлівської сільської ради. Прийнято у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0090.

Відповідно до рішення Вільнянської районної ради від 18.11.2020 року № 2 затверджено проєкт землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Богатирівка. Відповідно до проєкту землеустрою села Богатирівка, земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0090 входить до меж села.

Встановлено, що рішенням Михайлівської сільської ради від 14.11.2019 року №12 затверджено містобудівну документацію «Генеральний план села Богатирівка Вільнянського району Запорізької області. Оновлення з розширенням меж населеного пункту та План зонування села Богатирівка Вільнянського району Запорізької області». Відповідно до Плану зонування та затвердженого 14.11.2019 року Генерального плану села Богатирівка, земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0090, передана із земель державної власності до земель комунальної власності як земельна ділянка сільськогосподарського призначення, та ввійшла до зони житлової та громадської забудови та призначена для розташування одноквартирних житлових будинків до 4 поверхів (включно з мансардним поверхом) із земельними ділянками або зблокованих житлових будинків на сусідніх земельних ділянках.

Згідно Схеми зонування території с. Богатирівки, земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0090 призначена для розташування одноквартирних житлових будинків, до 4 поверхів із земельними ділянками.

Згідно Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 19.01.2022 року, земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0090 є землею запасу, не надана у власність або користування є землею сільськогосподарського призначення.

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, зокрема, для ведення особистого селянського господарства.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 116, ч. 1, 2, 4, 6, 7, 9, 10 ст. 118 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, подають клопотання до органу виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Кодексу. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 122, ч. 1, 2, 3 ст. 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування. Рішення приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

ОСОБА_1 до клопотання про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Люцернянської сільської ради, надала графічні матеріали з бажаним місцем розташування земельної ділянки. Не відповідає бажане місце розташування земельної ділянки, оскільки у клопотанні просить ділянку у межах території Люцернянської сільської ради, натомість з графічного додатку вбачається, що така земельна ділянка знаходиться у межах села Богатирівка.

Михайлівська сільська рада відмовляючи у наданні дозволу вказала, що місце розташування земельної ділянки, яку бажає отримати позивач, не відповідає вимогам містобудівної діяльності. Земельна ділянка згідно Генерального плату села Богатирівка є земельною ділянкою комунальної власності та після сільськогосподарського призначення змінила цільове призначення та є земельною ділянкою житлової та громадської забудови.

Згідно ч. 3 ст. 20 Земельного кодексу України категорія земель та вид цільового призначення земельної ділянки визначаються в межах відповідного виду функціонального призначення території, передбаченого затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту.

Передбачена зміна цільового призначення земельної ділянки генеральним планом населеного пункту.

Згідно ст. 39 Земельного кодексу України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм.

Згідно ст. 25 Закону України «про регулювання містобудівної діяльності» режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у комплексних планах, генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій.

Генеральний план населеного пункту є обов`язковим для врахування у земельних відносинах. Використання земель здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту.

Передбачено, що може бути відмолено у наданні дозволу з підстави невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вказано судом вище, рішенням Михайлівської сільської ради від 14.11.2019 року №12 затверджено містобудівну документацію «Генеральний план села Богатирівка Вільнянського району Запорізької області. Оновлення з розширенням меж населеного пункту та План зонування села Богатирівка Вільнянського району Запорізької області». Відповідно до Плану зонування та затвердженого 14.11.2019 року Генерального плану села Богатирівка, земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0090. Тобто земельна ділянка, щодо якої позивач бажає отримати дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою, передбачена Генеральним планом села Богатирівка як земельна ділянка для житлової забудови.

Михайлівська сільська рада відмовляючи у наданні дозволу на виготовлення проєкту землеустрою керувалась умовами затвердженого та чинного Генерального плану села Богатирівка, відповідно до якого земельна ділянка, яку бажає позивач отримати у власність для ведення особистого селянського господарства є земельною ділянкою житлової або громадської забудови. Відповідного до Генерального плану така земельна ділянка не може бути надана для ведення особистого селянського господарства у зв`язку з її іншим призначенням, не відноситься до земель сільськогосподарського призначення, як вважає позивач.

Згідно ч. 1 ст. 78, ч. 6 ст. 79-1, ч. 1 ст. 80, ч. 1 ст. 83 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. Землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.

Михайлівська сільська рада як володілець та розпорядник земельної ділянки визначає її цільове призначення, вирішує питання про передачу її у приватну власність, з урахуванням у тому числі і приписів Генерального плану.

У даному спорі судом не вирішується підстави та законність рішення Михайлівської сільської ради від 14.11.2019 року №12 про затвердження містобудівну документацію «Генеральний план села Богатирівка Вільнянського району Запорізької області. Оновлення з розширенням меж населеного пункту та План зонування села Богатирівка Вільнянського району Запорізької області». Не оспорюється також включення земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0090 до меж села Богатирівка та віднесення її до земель житлової забудови.

Суд апеляційної інстанції керується правовими позиціями, встановленими Верховним Судом, зокрема у постановах від 12.10.2020 року у справі №815/203/17, від 22.04.2020 року у справі №823/1267/16, від 29.07.2020 року у справі №815/3474/17, від 23.01.2020 року у справі №620/1058/19, від 02.10.2018 року у справі №806/3708/15, від 02.10.2018 року у справі №806/3708/15.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати здійснені позивачем повертаються йому тільки у тому разі, коли його вимоги задоволено. Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 242, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.07.2022 року в справі №280/2289/22 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова