Справа № 140/7583/22
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

19 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/7583/22

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Каленюк Ж.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо непроведення з 01 квітня 2019 року перерахунку та виплати пенсії відповідно до статей 43, 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11 лютого 2022 року №ХА21203 в розмірі 90 процентів грошового забезпечення, зазначеного в довідці; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести з 01 квітня 2019 року перерахунок пенсії відповідно до вказаних нормативно-правових актів, на підставі довідки від 11 лютого 2022 року №ХА21203 в розмірі 90 процентів грошового забезпечення; визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення з 01 січня 2018 року розміру пенсії з 90 на 70 процентів грошового забезпечення; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року у розмірі 90 процентів грошового забезпечення та провести доплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії з 01 січня 2018 року по день проведення перерахунку.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2022 року позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

12 грудня 2022 року від позивача до суду надійшла нова редакція позовної заяви про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо непроведення з 01 квітня 2019 року перерахунку та виплати пенсії відповідно до статей 43, 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11 лютого 2022 року №ХА21203 в розмірі 90 процентів грошового забезпечення, зазначеного в довідці; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести з 01 квітня 2019 року перерахунок пенсії відповідно до вказаних нормативно-правових актів, на підставі довідки від 11 лютого 2022 року №ХА21203 в розмірі 90 процентів грошового забезпечення; визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення з 01 січня 2018 року розміру пенсії з 90 на 70 процентів грошового забезпечення; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року по 31 березня 2019 року у розмірі 90 процентів грошового забезпечення, виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії за цей період часу (з 01 січня 2018 року по 31 березня 2019 року).

Одночасно позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду із цим позовом в частині взаємопов`язаних позовних вимог, які стосуються дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення розміру пенсії із 90 до 70 процентів грошового забезпечення та проведення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області перерахунку пенсії за період з 01 січня 2018 року по 31 березня 2019 року у розмірі 90 процентів грошового забезпечення.

Обґрунтовуючи цю заяву позивач вказав, що про зменшення йому відсоткового розміру пенсії з 01 січня 2018 року він дізнався з документів пенсійної справи, які отримав як відповідь Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 15 квітня 2021 року на адвокатський запит. До цього йому не було відомо про зменшення розміру його пенсії й він не думав, що пенсійний орган може порушувати його право з приводу нарахування та виплати пенсії. Позивач зазначив, що про порушення своїх прав дізнався остаточно після отримання листа Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 28 вересня 2022 року №8242-7445/Ю-02/8-0300/22 на його звернення від 14 вересня 2022 року.

Позовну заяву в частині позовних вимог належить повернути позивачеві з таких мотивів і підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись». Так під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №340/1019/19).

Також Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 сформував висновки щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, у спорах цієї категорії (у соціальних спорах):

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/ несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Пенсію позивач отримує щомісяця, саме тому про порушення свого права позивач мав бути обізнаний на кожне 1 число місяця, що настає за місяцем, у якому повинна була здійснюватися така виплата.

Оскільки пенсія є щомісячним періодичним платежем, то в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Позивач із позовом звернувся 18 листопада 2022 року, а позовні вимоги стосуються двох перерахунків пенсії - з 01 січня 2018 року та з 01 квітня 2019 року.

Перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2018 року проведений у травні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» з грошового забезпечення у розмірі 16170,00 грн, визначеного у довідці від 16 березня 2018 року №Х/163583, а тому при отриманні пенсії в наступному місяці після проведеного перерахунку позивачу було відомо про розмір пенсії.

Більше того позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду вказав, що про рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення розміру пенсії з 90 на 70 процентів грошового забезпечення він дізнався при отриманні листа Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15 квітня 2021 року №0300-0307-8/17724, яким одночасно представнику позивача надіслано копії матеріалів пенсійної справи на адвокатський запит від 07 квітня 2021 року.

Тому позивач та його представник (адвокат) достеменно знали про нарахування та виплату перерахованої з 01 січня 2018 року пенсії на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, зокрема, і щодо зменшення відсоткового розміру пенсії.

Будучи обізнаним про такі дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення відсоткового розміру пенсії, позивач за захистом своїх прав звернувся до суду більш як через чотири роки після отримання вперше перерахованої у 2018 році пенсії та майже через півтора року після отримання зазначених вище листа від 15 квітня 2021 року №0300-0307-8/17724 з копіями документів пенсійної справи. Позивач з листопада 2019 року як пенсіонер перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області. При цьому отримання позивачем листа Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 28 вересня 2022 року №8242-7445/Ю-02/8-0300/22 щодо проведення перерахунку пенсії не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав при проведенні перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у частині позовних вимог щодо перерахунку пенсії, проведеного більш як чотири роки тому (у травні 2018 року - з 01 січня 2018 року).

Такі ж висновки щодо застосування до спірних правовідносин положень статей 122, 123 КАС України містяться у постанові Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі №1140/2132/18, у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року у справі №300/958/22, від 08 листопада 2022 року у справі №380/5156/22, від 15 листопада 2022 року у справі №300/1081/22 та ін.

З урахуванням наведеного слід дійти висновку про те, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом у частині взаємопов`язаних позовних вимог про визнання протиправними дій щодо зменшення розміру пенсії з 90 до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за період із 01 січня 2018 року по 31 березня 2019 року.

Зі змісту заяви про поновлення строку звернення до суду не вбачається, що позивач не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо звернення до суду за захистом своїх прав у встановлений КАС України строк.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Твердження позивача про сподівання на те, що його пенсія органом Пенсійного фонду з 2018 року виплачується на підставі чинного законодавства, не можуть бути враховані, оскільки реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не реалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду. Так частиною першої цієї статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки позовна заява в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення з 01 січня 2018 року розміру пенсії з 90 на 70 процентів грошового забезпечення та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року по 31 березня 2019 року у розмірі 90 процентів грошового забезпечення та провести виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії за цей період часу (з 01 січня 2018 року по 31 березня 2019 року) подана з пропуском строку звернення до суду, належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку позивач не надав та не підтвердив існування об`єктивно непереборних обставин, що унеможливили своєчасне звернення до суду, тому слід дійти висновку про наявність правових підстав, передбачених частиною другою статті 123 КАС України, для повернення позовної заяви позивачеві в означеній частині позовних вимог.

Керуючись статтею 122, частиною другою статті 123, статтями 169, 248, 294 КАС України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення з 01 січня 2018 року розміру пенсії з 90 на 70 процентів грошового забезпечення та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року по 31 березня 2019 року у розмірі 90 процентів грошового забезпечення та провести виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії за цей період часу (з 01 січня 2018 року по 31 березня 2019 року) повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ж.В. Каленюк