Справа № 480/9823/21
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 р.Справа № 480/9823/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Нетецької Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2021, головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 13.12.21 року по справі № 480/9823/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумбуд АГРО"

до Головного управління ДПС у Сумській області , Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумбуд АГРО" (далі - позивач, ТОВ "Сумбуд АГРО") звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач 1, ГУ ДПС у Сумській області), Державної податкової служби України (далі - відповідач 2, ДПС України), в якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "СУМБУД АГРО" в реєстрації податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, а саме: рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за №2996249/39306890 від 17.08.2021 року, про відмову у реєстрації податкової накладної №1; рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за № 2996256/39306890 від 17.08.2021 року, про відмову у реєстрації податкової накладної № 2;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних Товариству з обмеженою відповідальністю "СУМБУД АГРО" податкові накладні № 1 від 04.08.2021 та № 2 від 05.08.2021 року.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.11.2021 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 17.08.2021 № 2996249/39306890.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМБУД АГРО» № 1 від 04.08.2021 датою її подання на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 17.08.2021 № 2996256/39306890.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМБУД АГРО» № 2 від 05.08.2021 датою її подання на реєстрацію.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумбуд АГРО" (вул. Петропавлівська, 86, м. Суми, Сумська область, 40000, ідентифікаційний код 39306890) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, буд. 13, м. Суми, Сумська область, 40009, ідентифікаційний код 43995469) судовий збір у розмірі 4540 грн.

01.12.2021 від представника ТОВ "Сумбуд АГРО" надійшло клопотання, в якому він просив стягнути з відповідачів судові витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Додатковим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року частково задоволено клопотання ТОВ "Сумбуд АГРО" та стягнуто з Головного управління ДПС у Сумській області витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

ГУ ДПС у Сумській області не погодившись з додатковим рішенням суду подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. та прийняти постанову про відмову в задоволенні заяви ТОВ "Сумбуд АГРО" про стягнення витрат на правову допомогу в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження використаного адвокатом часу на надання правничої допомоги, пов`язаної з даною справою, оскільки справа була фактично розглянута в одне судове засідання по суті справи. Зазначило, що при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг, їх дійсності та необхідності, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

ДПС України правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст 229 КАС України,Ю фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши додаткове рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що на підтвердження складу та розміру понесених витрат на правничу допомогу позивачем залучено до матеріалів справи копії: договору про надання правової допомоги від 13.09.2021 (а.с. 117-118); додатку 1 до Договору про надання правової допомоги від 13.09.2021 року (а.с. 119); акту приймання - передачі наданої правової допомоги № 1 (а.с. 120); платіжного доручення №482 від 25.11.2021 року на суму 7500,00 грн. (а.с. 121); платіжного доручення №364 від 21.09.2021 року на суму 7500,00 грн. (а.с. 120 зворот); детального опису робіт виконаних Адвокатським бюро "Цуканов В.В." (а.с. 115-116).

Задовольняючи частково клопотання позивача про стягнення судових витрат суд першої інстанції виходив з того, що витрати позивача на оплату таких послуг, як спілкування з клієнтом з метою з`ясування обставин справи та правовий аналіз наданих документів, загальною вартістю 4000,00 грн. є необгрунтованими, оскільки вони за своїм змістом охоплюються послугою з підготовки позовної заяви та не підлягають відшкодуванню в окремому порядку, а стосовно витрат у розмірі 11 000,00 грн. на оплату інших послуг, зазначених у акті приймання - передачі наданої правової допомоги зазначив, що зважаючи на предмет позову та незначний час, витрачений представником позивача на підготовку і складання позовної заяви, відшкодуванню підлягають судові витрати по оплаті правової допомоги у розмірі 5000,00 грн.

Надаючи оцінку додатковому рішенню суду, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Частиною 7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 05.07.2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Статтею 30 Закону №5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

З вимог статті 134 КАС України вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 13.09.2021 року, укладеного ТОВ "Сумбуд АГРО" з Адвокатським бюро "Цуканов В.В." та додаток 1 до вказаного договору, в якому визначено розмір гонорару 15 000,00 грн. та порядок його оплати.

Відповідно до платіжних доручень №364 від 21.09.2021 року на суму 7500,00 грн. та №482 від 25.11.2021 на суму 7500,00 грн. позивачем сплачено 15000,00 грн. за надання адвокатських послуг.

З акту приймання - передачі наданої правової допомоги № 1 вбачається, що адвокатом надано наступні послуги:

- спілкування з клієнтом з метою з`ясування обставин справи - 2000,00 грн.;

- правовий аналіз наданих клієнтом документів - 2000,00 грн.;

- підготовка позовної заяви, а саме: пошук та аналіз судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, формування правової позиції, написання позовної заяви, підготовка додатків до позовної заяви, підготовка копій позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам, направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам - 7000,00 грн.;

- написання відповіді на відзив, надсилання його іншим учасникам справи - 2000,00 грн.;

- участь у судових засіданнях: 11.11.2021, 25.11.2021 року - 2000,00 грн.

Загальна вартість послуг становить 15000,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

У справі/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 23.04.2019 р. по справі №826/9047/16, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Позивач просив стягнути на його користь витрати на правову допомогу в сумі 15000,00 грн. Натомість судом першої інстанції стягнуто витрати на правову допомогу за надання адвокатом послуг в розмірі 5000,00 грн., виходячи з критеріїв складності справи, часу, витраченого на підготовку та складання позовної заяви та обґрунтованості таких витрат.

Надаючи оцінку наданим послугам з правничої допомоги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що витрати позивача на оплату таких послуг, як спілкування з клієнтом з метою з`ясування обставин справи та правовий аналіз наданих документів загальною вартістю 4000,00 грн. є необгрунтованими, оскільки вони за своїм змістом охоплюються послугою з підготовки позовної заяви та не підлягають відшкодуванню в окремому порядку, а витрати на оплату інших послуг у розмірі 11 000,00 грн. не є співмірними зі складністю справи та витраченим часом на підготовку і складання позовної заяви.

З огляду на викладене у сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дійшов правильного висновку, що відшкодуванню позивачу підлягають судові витрати по оплаті правової допомоги у розмірі 5000,00 грн., оскільки саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову.

Враховуючи наведене, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Сумській області витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в частині стягнення витрат на правничу допомогу правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстави для скасування додаткового рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року по справі № 480/9823/21 відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 по справі № 480/9823/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Курило
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 21.12.2022 року