Справа № 460/914/22
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/914/22 пров. № А/857/11028/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

з участю секретаря судового засідання Єршової Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Рівненської митниці на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року у справі №460/914/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське тютюнове виробництво" до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-

суддя в 1-й інстанції Борискін С. А.,

час ухвалення рішення 23.06.2022 року,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 04.07.2022 року,

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Українське тютюнове виробництво" звернулося в суд з позовом до відповідача Рівненської митниці, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості від 28 травня 2021 року №UA204000/2021/000047/2; визнати протиправною та скасувати картку відмови UA204000/2021/00116 від 28 травня 2021 року у прийнятті митної декларації №UA204020/2021/013272 від 28 квітня 2021 року.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості від 28 травня 2021 року №UA204000/2021/000047/2. Визнано протиправною та скасовано картку відмови UA204000/2021/00116 від 28 травня 2021 року у прийнятті митної декларації №UA204020/2021/013272 від 28 квітня 2021 року.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що при проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, встановлено, що у документах, наданих декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до частини 2 статті 53 МК України виявлені розбіжності, що мають вплив на правильність визначення митної вартості. Зазначає, що до митного оформлення надано платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах від 08 квітня 2021 року №1 на суму 102960 дол. США, у графі 70 призначення платежу якого зазначено передоплата за табачні суміші контракт СТІ-003/ТС-2021 від 15 лютого 2021 року. Зазначене платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах від 08 квітня 2021 року №1 не кореспондується із заявленими відомостями за митною декларацією від 18 квітня 2021 року №UA204020/2021/013272 за вартістю товарів та строками оплати, з огляду на скан копії комерційних рахунків від 13 квітня 2021 року №005-1/СТІ та №005-3/СТІ. Будь-якого іншого комерційного документу, що був би підставою для здійснення оплати в межах положень пункту 3.1 контракту від 15 лютого 2021 року №СТІ-003/ТС-2021 до митного оформлення не надано. Транспортна накладна CMR від 13 квітня 2021 року №А 598960 надана у якості, що не дозволяє здійснити візуальний контроль відомостей. Вказує, що надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Тому позивача зобов`язано надати додаткові документи, а саме: висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; комерційний документ (інвойс) в межах положень пункту 3.1 контракту від 15 лютого 2021 року №СТІ-003/ТС-202І та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; транспортну накладну від 13 квітня 2021 року №569720, відомості про яку наявні в копії митної декларації країни відправлення від 15 квітня 2021 року №10323010/150421/0062775; документи, що містять відомості про виробника товару, торговельну марку, сортність товару, відповідність сорту, заявлені до митного оформлення, та які можливо кореспондувати із імпортованою партією товарів; транспортну накладну CMR від 13 квітня 2021 року №А 598960 у якості, що дозволяє здійснити візуальний контроль відомостей; комерційний рахунок від 16 грудня 2020 року №005-1/СТІ. Однак надіслані декларантом додаткові документи не усувають розбіжностей та не підтверджують числове значення митної вартості товару та їх складових. Таким чином, у зв`язку з відсутністю у декларанта документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за основним методом, митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товарів. Таким чином, вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є такими, що прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що з метою належного виконання своїх зобов`язань за Контрактом 08 квітня 2021 року ТОВ "Українське тютюнове виробництво" перерахувало на розрахунковий рахунок продавця (ТОВ «КТИ») передоплату відразу за всі три партії Товару (SKI, SKA та SSZ) в загальній сумі 102960,00 дол. США, що відповідає специфікації №1 від 12 березня 2021 року, яка є невід`ємною частиною Контракту (відповідне платіжне доручення від 08 квітня 2021 року надавалося митному органу під час декларування). Вказує, що подані декларантом до митниці Контракт, специфікація, інвойси та платіжне доручення є документами, що належним чином підтверджують митну вартість Товару, задекларовану ТОВ "Українське тютюнове виробництво", а також факт здійснення оплати. Звертає увагу, що жодної нормою чинного законодавства чи міжнародного права не заборонено здійснювати розрахунки не за кожну окрему поставку, а на всю суму контракту по передоплаті. Крім того, зазначає, що обов`язок зазначати на продукції або її упаковці найменування та місцезнаходження виробника, назву, тип або номер моделі, номер партії або серійний номер, назви складових частин, тощо, наводяться на упаковці виникає лише у випадках, якщо це передбачено законодавством, однак жодного посилання на нормативно-правовий документ, яким визначено обов`язкове маркування сировини, що в подальшому використовується у виробництві оскаржуване рішення не містить, а тому доводи скаржника на відсутність маркування товарів є безпідставними. З врахуванням наведеного вище вважає, що Рівненська митниця не виконала свій обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення з посиланням на норми матеріального права та необгрунтувала у визначений законом спосіб наявність будь-яких порушень митного права з боку позивача з посиланням на встановлену недійсність чи дефектність первинних документів, а також не довела наявність недостатності у своїй сукупності поданих до митного оформлення документів для підтвердження заявленої митної вартості. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Учасники справи у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, апелянт подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням у відпустці, разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для повторного відкладення розгляду справи; явка учасників справи у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, враховуючи наведене, суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 лютого 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Українське тютюнове виробництво" (далі Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КТИ" (далі Продавець) уклали зовнішньоекономічний контракт №СТІ-003/TC-2021 (далі - Контракт), відповідно до умов якого Продавець зобов`язується продати і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити тютюнову сировину, найменування, асортимент, кількість і ціна якої визначаються у специфікаціях на кожну партію товару, що є невід`ємною частиною Контракту, на умовах поставки FCA (ІНКОТЕРМС 2010) відповідно до положень цього Контракту та Специфікацій до нього (том 1, а.с 27-34).

28 квітня 2021 року декларантом позивача - ФОП ОСОБА_1 оформлено та подано митну декларацію №UA204020/2021/013272 від 28 квітня 2021 року, за якою заявлено до митного оформлення товар тютюн у вигляді різаних смужок шириною 0,5 мм-0,8 мм (+/-0,1), довжиною не більше 20 мм із рівно та паралельно обрізаними краями, коричневого кольору різних відтінків, закручені, не спресовані у блоки, із запахом характерним для тютюну: сорту SKA, 99 коробок по 100 кг кожна, загальною вагою нетто 9900 кг.

Митну вартість товару визначено за першим методом ціною договору, у розмірі 72342,73 доларів США 2009066,19 грн.

Для розмитнення товару за митною декларацією №UA204020/2021/013272 від 28 квітня 2021 року було надано наступні документи: пакувальний лист №005-1/СТФ від 13 квітня 2021 року, пакувальний лист №005-3 від 13 квітня 2021 року, рахунок-фактуру (інвойс) №005-1/СТІ від 16 грудня 2020 року, рахунок-фактуру (інвойс) №005-3/СТІ від 13 квітня 2021 року, автотранспортну накладну №А579620 від 13 квітня 2021 року, автотранспортну накладну №А598960 від 13 квітня 2021 року, фітосанітарний сертифікат №В9913623 від 13 квітня 2021 року, фітосанітарний сертифікат №В9913625 від 13 квітня 2021 року, сертифікат про походження товару № від 15 квітня 2021 року, сертифікат про походження товару № від 15 квітня 2021 року, банківський платіжний документ, що стосується товару №1 від 08 квітня 2021 року, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №762 від 13 квітня 2021 року, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №764 від 13 квітня 2021 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода №1 від 15 лютого 2021 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація №1 від 12 березня 2021 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №СТІ-003/ТС-2021 від 15 лютого 2021 року, договір (контракт) про перевезення №1-09/04 від 09 квітня 2021 року, інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами №6911050 від 27 квітня 2021 року, ліцензію на право виробництво підакцизних товарів (крім виробництва нафтопродуктів) №800001 від 17 травня 2018 року, посвідчення якості №5 від 14 квітня 2021 року, посвідчення якості №6 від 14 квітня 2021 року, фумігаційний сертифікат №АМ 7947 від 22 березня 2021 року, фумігаційний сертифікат №АЕ2190 від 22 березня 2021 року, копію митної декларації країни відправлення №10323010/150421/0062775 від 15 квітня 2021 року, копію митної декларації країни відправлення №10323010/150421/0062925 від 15 квітня 2021 року, а також митну декларацію №UA204020/2021/013272 від 28 квітня 2021 року.

Здійснюючи контроль правильності визначення декларантом митної вартості заявлених до митного оформлення товарів, відповідач виявив у поданих документах розбіжності та неточності.

У зв`язку з цим з метою підтвердження заявленого рівня митної вартості імпортованого товару, відповідачем декларанту позивача було направлене електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів.

Додаткових документів позивач не подавав.

Вказані обставини сторонами не заперечувалися, а тому доказування не потребують.

За результатом аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, 28 травня 2021 року Рівненською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2021/000047/2, яким відкориговано митну вартість імпортованого позивачем товару.

У вказаному рішенні зазначено про те, що вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки декларантом не подано жодних додаткових документів, витребовуваних митницею, а також подані до митного оформлення документи містять розбіжності та неточності:

-за митною декларацією від 28 квітня 2021 року №UA204020/2021/013272 (вн.338) у графі 44 зазначено комерційний рахунок від 16 грудня 2020 року №005-1/СТІ, який до митного оформлення не надано. При цьому за даним номером документу до митної декларації долучено сканкопію комерційного рахунку від 13 квітня 2021 року №005-1/СТІ;

-подана до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення від 15 квітня 2021 року №10323010/150421/0062775 містить відомості про транспортну накладну (СМR) від 13 квітня 2021 року №569720, яка до митного оформлення не надана;

-згідно з заявленими відомостями в електронному інвойсі за митною декларацією від 28 квітня 2021 року №UA204020/2021/013272 торговельна марка Товариство з обмеженою відповідальністю "КТИ", однак така інформація не підтверджена документально. Відповідно до проведеного митного огляду товарів на маркуванні упакування товарів (коробках) не виявлена така інформація;

-для підтвердження якості товару надано Посвідчення якості від 14 квітня 2021 року №5 та №6, однак їх неможливо однозначно ідентифікувати із імпортованим товаром, за відсутності в них відомостей про партію товару, транспортний засіб, комерційні документи та невідповідності дати відвантаження товарів. Внаслідок наявності сумнівів стосовно Посвідчення якості від 14 квітня 2021 року №5 та №6 на імпортовані товари виникають сумніви щодо виробника товару, відомості про якого відсутні в інших товаросупровідних документах;

-згідно з описом товару 31 графи митної декларації від 28 квітня 2021 року №UA204020/2021/013272 позначення SKA та SSZ заявлено як сорти. Однак надані товаросупровідні документи та маркування не містять відомостей про сортнiсть товару, таким чином, заявлені відомості про сорти товарiв не підтверджені документально;

-відповідно до пункту 3.1 контракту від 15 лютого 2021 року № CTI-003/TC-2021оплата за контрактом здійснюється покупцем на умовах 100% передоплати протягом 10 банківських днів на підставі виставленого рахунку. До митного оформлення надано платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах від 08 квітня 2021 року №1 на суму 102960 дол. США, що значно перевищує вартість імпортованої партії товару, при цьому у графі 70 призначення платежу зазначено передоплата за табачні суміші контракт СТІ-003/TC-2021 вiд 15 лютого 2021 року. Зазначене платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах від 08 квітня 2021 року №1 не кореспондується із заявленими відомостями за митною декларацією за вартістю товарів та строками оплати, з огляду на сканкопії комерційних вiд 13 квітня 2021 року № 005-1/CTI та №005-3/СТІ. Будь-якого іншого комерційного документу, що був би підставою для здійснення оплати в межах положень пункту 3.1 контракту від 15 лютого 2021 року № CTI-003/TC-2021 до митного оформлення не надано.

-транспортна накладна CMR вiд 13 квітня 2021 року №598960 надана у якості, що не дозволяє здійснити візуальний контроль відомостей;

-статистична вартість товарів згідно копій митних декларацій країни відправлення від 15 квітня 2021 року №10323010/150421/0062775 та №10323010/150421/0062925 суттєво відрізняється від фактурної вартості товарів, що свідчить про наявність інших додаткових витрат, відомості про які до митного оформлення ймовірно не заявлені.

Вказано, що Поліська митниця Держмитслужби володіє ціновою інформацією щодо митної вартості аналогічного товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 16 березня 2021 року №UA110370/2021/002784 за рівнем вартості 11,715918 дол.США/кг.

Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів, згідно з переліком.

За результатом проведеної вiдповiдно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом митну вартість товарiв скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.

Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 231975,18 дол.США, що становить 6442298,61 грн.

Також Рівненською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2021/00116, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією від 28 квітня 2021 року №UA204020/2021/013272.

У вказаній картці відмови зазначено, що причиною формування цього документа є наступні обставини: вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, встановлено, що у документах, наданих декларантом митниці, для підтвердження заявленої митної вартості товару, виявлені окремі неточності та розбіжності, що мають вплив на правильність визначення митної вартості товару. Внаслідок не надання декларантом жодних додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару, для спростування усунення виявлених неточностей та розбіжностей у поданих до митного оформлення документах в строки, передбачені ч.3 ст.53 Митного кодексу України, митницею прийнято рiшення про коригування митної вартості товарів від 28 травня 2021 року №UA204000/2021/000047/2.

Випуск у вільний обіг товару здійснено за митною декларацією від 03 червня 2021 року №UA204020/2021/017264 iз застосуванням положень ч.7 статті 55 Митного кодексу України. Сума додатково нарахованих митних платежів внаслідок коригування митної вартості товару становить 1920050,31 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінювані товари та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів, не встановлено, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів і картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Положеннями статті 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом ч.1,2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення статті 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст. 53 МК України).

Згідно з ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Ч.3 ст.53 МК України передбачає, що обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом ч.4 ст.53 МК України у разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За приписами ч.2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За змістом ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положеннями ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм згаданого Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 згаданого Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 згаданого Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 згаданого Кодексу.

Частини 1, 2 ст.55 МК України передбачають, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі неправильно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

Згідно з положеннями статтей 57, 58 МК України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч.8 ст.57 МК України у разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з тим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Як зазначено вище, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

За результатами аналізу вищезазначених положень Митного кодексу України вбачається, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст.58 Митного кодексу України.

З метою усунення розбіжностей у документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч.2 ст.53 Митного кодексу України.

Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Колегія суддів зазначає, що не наведення митним органом у рішенні про коригування митної вартості товарів належних обгрунтувань того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми, чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товарів.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, позивачем помилково зазначено дату рахунку в декларації "16.12.2020", але надана до митної декларації сканована копія рахунку від 13 квітня 2021 року №005-1/СТI повністю відповідає вимогам чинного законодавства, при цьому, очевидні формальні помилки у підтвердженні походження, такі як помилки друку, не є причиною для відхилення такого документа, якщо ці помилки не спричиняють сумнівів щодо правильності відомостей, наведених у документі, тому суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги покликання митного органу на те, що у митній декларації від 28 квітня 2021 року №UA204020/2021/013272 у графі 44 зазначено комерційний рахунок від 16 грудня 2020 року №005-1/CTI, який до митного оформлення не надано.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що у декларації країни-відправника від 15 квітня 2021 року №10323010/150421/0062775 допущено помилку в цифрах номеру CMR, а саме: переплутано місцями цифри "6" та "7", транспортна накладна №579620 від 13 квітня 2021 року надана до митного оформлення та підтверджує факт міжнародного перевезення товару (том 1, а.с.54).

Відповідно до п.7 ч.3 ст.53 Митного кодексу України копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і має бути оформлена відповідно до чинного законодавства цієї країни.

При цьому, положення пунктів 4.10, 4.11 зовнішньоекономічного Контракту №СТІ-003/ТС-2021 передбачають, що продавець зобов`язаний до моменту відвантаження партії Товару повідомити покупцеві дату відвантаження, найменування і кількість відвантаженого Товару, номери транспортних засобів та надати по факсу або по електронній пошті пакет документів, які прямують з вантажем: рахунок фактура (інвойс), міжнародну транспортну накладну, пакувальний лист, експортна декларація російською мовою, фітосанітраний сертифікат, сертифікат походження, посвідчення якості, фумігаційний сертифікат. Поставлений товар повинні супроводжувати оригінали наступних документів, необхідних для процедури митного оформлення: рахунок-фактура (інвойс), міжнародна транспортна накладна, пакувальний лист, експортна декларація російською мовою, фітосанітраний сертифікат, сертифікат походження, посвідчення якості, фумігаційний сертифікат (том 1, а.с.29). З наведеного вище, вбачається, що експортна декларація складається Продавцем відправляється разом із Товаром у складі інших документів, необхідних для митного оформлення.

Як вбачається з матеріалів справи, митна декларація країни відправлення, копія якої надана митному органу під час декларування, була оформлена та складена не позивачем (Покупцем) чи перевізником, а Продавцем (ТОВ "КТИ"), то і відповідальним за його змiст є саме Продавець. Декларант не може нести відповідальність за документи, складені іншими господарюючими суб`єктами та за інформацію, що в них відображена.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на те, що подана до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення від 15 квітня 2021 року №10323010/150421/0062775 містить відомості про транспортну накладну (CMR) від 13 квітня 2021 року №569720, яка до митного оформлення не надана, оскільки декларант не несе відповідальності за достовірність даних, відображених в декларації країни-відправника.

Крім того, як правильно встановлено судом першої інстанції, на вищевказані партії товару, який підлягав митному декларуванню, надано два сертифікати про походження товару № та № (том 1, а.с.39-40). При цьому, доказів недостовірності чи сумнівності вказаних документів митним органом не надано.

Також, судом першої інстанції правильно зауважено, що нормативного обґрунтування необхідності обов`язкового зазначення маркування товарів позивачем оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи митного органу про наявність в електронному інвойсi за митною декларацією від 28 квітня 2021 року №UA204020/2021/013272 торговельної марки-Товариство з обмеженою відповідальністю "КТИ", однак згідно з проведеним митним оглядом товарів на маркуванні упакування товарів (коробках) не виявлена така інформація, є безпідставними.

Щодо доводів митного органу про те, що для підтвердження якості товару позивачем надано Посвідчення якості від 14 квітня 2021 року №5 та №6, однак їх неможливо однозначно ідентифікувати із імпортованим товаром, за відсутності в них відомостей про партію товару, транспортний засіб, комерційні документи та невідповідності дати відвантаження товарів; внаслідок, наявності сумнівів стосовно Посвідчення якості від 14 квітня 2021 року №5 та №6 на імпортовані товари, викликають сумніви щодо виробника товару, відомості про якого відсутні в інших товаросупровідних документах; згідно з описом товару 31 графи митної декларації від 28 квітня 2021 року №UA204020/2021/013272 позначення SKA та SSZ заявлено як сорти; однак надані товаросупровідні документи та маркування не містять відомостей про сортнiсть товару, таким чином, заявлені відомості про сорти товарiв не підтверджені документально; відповідно до пункту 3.1 контракту від 15 лютого 2021 року №CTI-003/TC-2021 оплата за контрактом здійснюється покупцем на умовах 100% передоплати протягом 10 банківських днів на підставі виставленого рахунку. До митного оформлення надано платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах від 08 квітня 2021 року №1 на суму 102960 дол. США, що значно перевищує вартість імпортованої партії товару, при цьому у графі 70 призначення платежу зазначено передоплата за табачні суміші контракт СТІ-003/TC-2021 вiд 15 лютого 2021 року; зазначене платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах від 08 квітня 2021 року №1 не кореспондується із заявленими відомостями за митною декларацією за вартістю товарів та строками оплати, з огляду на сканкопії комерційних вiд 13 квітня 2021 року №005-1/CTI та №005-3/СТІ; будь-якого іншого комерційного документу, що був би підставою для здійснення оплати в межах положень пункту 3.1 контракту від 15 лютого 2021 року №CTI-003/TC-2021 до митного оформлення не надано, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згiдно з документом про оплату було перераховано одночасно за три партії товару, вказаних у специфікації, натомість за цією митною декларацією проводилось оформлення лише 2 партії - SKA та SSZ.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, чинним законодавством не заборонено оплачувати свої зобов`язання за договором одночасно за всі поставки товарів, які в майбутньому будуть представлені до митного оформлення окремо, а тому зауваження митного органу не заслуговують на увагу.

Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, на момент формування вищевказаних висновків посадовими особами митного органу використано інформацію щодо митного оформлення 2-ї партії цього товару згідно з цим контрактом відповідно до митної декларації №UA100410/2021/686166 вiд 19 квітня 2021 року, яка подана до Київської митниці Держмитслужби, де на підтвердження оплати і цієї ж партії товару, крім пред`явлених до митного оформлення на Поліській митниці Держмитслужби, надано теж саме платіжне доручення від 08 квітня 2021 року на суму 102960 дол.США.

Таким чином, декларантом належним чином підтверджено, що вказаним платіжним документом оплачено саме три партії товару, а не дві щодо яких здійснювалось митне оформлення Поліською митницею Держмитслужби.

Крім того, з долученої до матеріалів справи копії транспортної накладної вбачається, що така містить обов`язкові реквізити, відтиски печаток та підписи, що дозволяють встановити всі необхідні відомості, що в ній відображені (том 1, а.с.53), а тому покликання апелянта на те, що транспортна накладна CMR від 13 квітня 2021 року №598960 надана позивачем у якості, що не дозволяє здійснити візуальний контроль відомостей не заслуговують на увагу.

Також відповідачем в оскаржуваному рішенні вказувалось на те, що статистична вартість товарів згідно з копіями митних декларацій країни відправлення від 15.04.2021 №10323010/150421/0062775 та №10323010/150421/0062925 суттєво відрізняється від фактурної вартості товарів, що свідчить про наявність інших додаткових витрат, відомості про які до митного оформлення ймовірно не заявлені.

Однак зі змісту експортної декларації №10323010/150421/0062925 вбачається, що у графі 46 була зазначена статистична вартість Товару сорту SSZ - 36515,45 дол. США, яка складається з вартості Товару відповідно до інвойсу вiд 13 квітня 2021 року №005-3/СТІ 35 442,00 дол. США, до якої додано вартість транспортних витрат, пов`язаних з перевезенням Товару до кордону України (згідно з рахунком на оплату №763 вiд 13 квітня 2021 року).

В експортній декларації №10323010/150421/0062775 у графі 46 зазначено статистичну вартість Товару сорту SKA - 34733,45 дол. США, яка складається з вартості Товару відповідно до інвойсу від 13 квітня 2021 року №005-1/CTI 33660,00 дол. США, до якої додано вартість транспортних витрат, пов`язаних з перевезенням Товару до кордону України (згідно з рахунком на оплату №763 від 13 квітня 2021 року) (том 1, а.с.49).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, митну вартість імпортованого позивачем товару було скориговано відповідачем на підставі митної вартості аналогічного товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 16 березня 2021 року №UA110370/2021/002784 за рівнем вартості 11,715918 дол.США/кг.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, наявність у митного органу інформації щодо митної вартості товарів згідно з митними оформленнями схожих товарів на основі раніше визнаних органами доходів і зборів митних вартостей, не свідчить та не може свідчити про факт навмисного заниження вартості товару.

Сама по собі інформація про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити самостійних підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень.

При цьому, з митної декларації від 16 березня 2021 року №UA/002784 вбачається, що товар, що наданий до митного оформлення, імпортувався з Російської Федерації, разом з тим, при співставленні цiн посадовою особою митного органу не доведено, що товари є iдентичними за своїми фізичними та якісними характеристиками.

Колегія суддів зазначає, що, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за ціною договору щодо аналогічного товару, митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товару, що є порушенням статті 55 Митного кодексу України.

Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також необхідно врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Таким чином, покликання відповідача на інші митну декларацію з інформацією щодо рівнів митної вартості товарів, схожих за призначенням, країною виробництва тощо, жодним чином не спростовують інформації, зазначеної в поданих до митного оформлення документах, досліджених в межах даної адміністративної справи.

Крім того, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в інформаційних системах, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Такі відомості з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем вартості такого товару згідно з даними інформаційної системи, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують сумнів у правильності визначення митної вартості товару та довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає право вчиняти дії, спрямовані на коригування митної вартості товару.

Колегія суддів зазначає, що жодних інших митних декларацій щодо ціни товару, за якими прирівнювалася митна вартість імпортованих позивачем товарів, відповідач суду не надав, що позбавляє суд можливості перевірити обґрунтованість відповідних тверджень суб`єкта владних повноважень.

При цьому, як вбачається із спірного рішення про коригування митної вартості товарів, у ньому зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості товарів, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм п.2, 4 ч.2 ст.55 Митного кодексу України.

Зі змісту рішення про коригування заявленої митної вартості вбачається, що крім номера та дати митної декларації, яка взята за основу для визначення митної вартості, оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач на підтвердження митної вартості товарів, які переміщувалися через митний кордон України, подав відповідачу повний і достатній для митного оформлення пакет документів, надання якого передбачено ч.2 ст.53 Митного кодексу України.

Належних доказів на підтвердження неможливості врахування митним органом поданих позивачем до митного оформлення товарів документів відповідачем надано не було.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що митний орган не вказав на будь-які суттєві розбіжності чи ознаки підробки зазначених документів, або відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, разом з тим, надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар, ціну та його оплату, а отже у сукупності містять відомості, які підтверджують числові значення митної вартості й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Твердження представника відповідача щодо відсутності доказів використання позивачем тютюнової сировини у власній господарській діяльності спростовуються наданими позивачем копіями звітів про обсяги виробництва та реалізації тютюнових виробів, копіями витягів з робочих звітів, копіями заявок-розрахунків на придбання марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів з накладними та копіями платіжних доручень про сплату акцизного податку (усі зазначені докази за період червень-грудень 2021 року).

При цьому, матеріалами справи стверджується, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінювані товари та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, разом з тим, відповідачем не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товарів у митних деклараціях, як і не доведено наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом.

Колегія суддів зазначає, шо інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів, не встановлено, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів та протиправність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості і похідного від нього рішення картки відмови у прийнятті митної декларації.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінювані товари та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів не встановлено, тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів і картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року у справі №460/10992/21, оскільки докази у кожній справі оцінюються на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року відстрочено Рівненській митниці сплату судового збору до ухвалення апеляційним судом судового рішення, тому необхідно стягнути з Рівненської митниці (33028, м.Рівне, вул.Соборна, 104, ) в користь держави «Отримувач - ГУК Львiв/Галицький р-н/22030101; код отримувача (ЄДРПОУ) 38008294; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача UA1013952; код класифікації доходів бюджету 22030101; найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); призначення платежу *;101; код платника; судовий збір; № справи; Восьмий апеляційний адміністративний суд» 37215,00 (тридцять сім тисяч двісті п`ятнадцять) гривень судового збору.

Керуючись ст.139, 229, 242, 243, 250, 295, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Рівненської митниці залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року у справі №460/914/22 без змін.

Стягнути з Рівненської митниці (33028, м.Рівне, вул.Соборна, 104, ) в користь держави «Отримувач - ГУК Львiв/Галицький р-н/22030101; код отримувача (ЄДРПОУ) 38008294; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача UA1013952; код класифікації доходів бюджету 22030101; найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); призначення платежу *;101; код платника; судовий збір; № справи; Восьмий апеляційний адміністративний суд» 37215,00 (тридцять сім тисяч двісті п`ятнадцять) гривень судового збору.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 19 грудня 2022 року.