Справа № 340/1058/22
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/1058/22

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Кравчук О.В., розглянувши за правилами загального позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмежено відповідальністю Світловодський маслосирзавод (, вул. Макаренка, 2, м. Світловодськ, Кіровоградська обл., 27500)

до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ ВП 43995486; адреса: вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

До Кіровоградського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Світловодський маслосирзавод (далі також позивач, Товариство) з адміністративним позовом, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №2 від 23.12.2021 та податкове повідомлення-рішення №2 від 23.12.2021 року.

Позов мотивовано, зокрема, тим, що спірні рішення прийняті за наслідками документальної позапланової виїзної перевірки Товариства. Позивач стверджує, що ця перевірка призначена та проведена незаконно, всупереч мораторію на проведення податкових перевірок, запровадженому пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України. З цих підстав, а також заперечуючи описані в акті перевірки порушення, позивач просить суд визнати спірні рішення протиправними та скасувати їх.

Від представника відповідача - Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області - до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову. Відповідач мотивує свою позицію висновками Акту документальної планової виїзної перевірки ТОВ Світловодський маслосирзавод від 19.10.2021 №3581/11-28-07-12/40236151, якою виявлено, що позивач порушив вимоги Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток у сумі 8 644 054 грн., податок на додану вартість в сумі 984 790 грн. Крім того, сторона відповідача наполягає на тому, що документальна планова перевірка Товариства проведена правомірно, адже Постановою Кабінету Міністрів України №89 від 3 лютого 2021 року «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки» було скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, зокрема, документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу. Доводячи таким чином правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, представник відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити.

Обмінючись іншими заявами по суті справи (відповідь на відзив та заперечення) та виступивши у судовому засіданні із вступним словом і додатковими поясненнями, представники сторін підтримали раніше заявлені позиції.

Судом вчинені такі процесуальні дії та розглянуті клопотання сторін у справі:

- ухвалою судді від 30 березня 2022 року відкрите провадженняу справі; справу вирішено розглядати у порядку загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні;

- ухвалою від 02 травня 2022 року суд погодив участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції;

- ухвалою, постановленою у підготовчому судовому засіданні, суд задовольнив клопотання представника відповідача про допит свідків;

- ухвалою від 05 липня 2022 року року суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 04 серпня 2022 року;

- ухвалами, постановленими у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті, суд прийняв доповнення позивача до підстав позову та відповідні заперечення відповідача, а також заяву представника позивача про намір подання доказів щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у строк, встановлений

- на підставі частини дев`ятої статті статті 205 КАС України суд розглянув справу у загальному письмовому провадженні, попередньо заслухавши свідків у відкритому судовому засіданні.

Розглянувши у загальному позовному провадженні подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши свідків, об`єктивно і неупереджено оцінивши інші докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Світловодський маслосирзавод () зареєстроване як юридична особа, перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Кіровоградській області.

Наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 07 липня 2021 року № 762-п на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пункту 77.4 cтатті 77 Податкового кодексу Україи призначена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Світловодський маслосирзавод» з 27 липня 2021 року тривалістю 20 робочих днів з питань дотримання

На підставі означеного Наказу та направлень на проведення перевірки посадовими особами Головного управління ДПС у Кіровоградській області проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодський маслосирзавод» з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 01.04.2019 по 31.03.2021, законодавства з питань ЄСВ та іншого законодавства за вказаний період.

Принагідно суд зазначає що відповідними Наказами ГУ ДПС у Кіровоградській області перебіг строку проведення планової перевірки Товариства зупинявся, поновлювався та продовжувався, що обумовило проведення такої перевірки з 27 липня 2021 року по 08 жовтня 2021 року

За результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Світловодський маслосирзавод» відповідачем складений Акт перевірки від 19.10.2021 №3581/11-28-07-12/40236151.

У висновках зазначеного Акту стверджується про порушення Товариством вимог:

- п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток у сумі 8 644 054 грн., у т.ч.: за 2019 рік на суму 717 021 грн. (З квартал 2019 року 185 175 грн., 4 квартал 2019 року 531 846 грн.), за 2020 рік 1 179 900 грн. (4 квартал 2020 року 1 179 900 грн.), за 1 квартал 2021 року 6 747 133 грн.;

- п.44.1 ст. 44, п. 187.1 ст. 187, пп. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, 198.5, 198.6, ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 984 790 грн., в т.ч. : липень 2020 року на суму 23 157 гри., листопад 2020 року на суму 12 755 грн., грудень 2020 року на суму 156 484 грн., січень 2021 року на суму 260 667 грн., лютий 2021 року на суму 163 260 грн., березень 2021 року на суму 368 467 грн.;

- ст. 51, п. 70.16 ст. 70, абз. а) абз б) п. 176.2 ст. 176 ПК України, в податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) вказувалися недостовірні дані: за II кв. 2019 року подано два звіти з однаковими показниками ознака доходу 157 (РНОКПП, суми нарахованого та виплаченого доходу, суми нарахованого та виплаченого ПДФО та військового збору), які подані 18.07.2019 за №, № (несвоєчасно (з порушенням терміну) подані уточнюючі податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за III квартал 2020 року.

На підставі вказаного Акту перевірки відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення:

- №2 від 23 грудня 2021 року, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств (код платежу 11021000) на 8 823 309,00 грн., у т.ч.: 8 644 054,00 грн. - сума податкового зобов`язання та штрафні санкції -179 255.00 грн.;

- №2 від 23 грудня 2021 року, яким Товариству збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість (код платежу 14010100) на 1 230 988,00 грн., у т.ч.: 984 790,00 грн. - податкове зобов`язання та штрафні санкції - 246 198,00 грн.

Викладені обставини передували зверненню позивача до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 41.1 статті 41 ПК України передбачено, що контролюючими органами є зокрема: 41.1.1. податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Пунктом 61.1, 61.2 статті 61 ПК України податковий контроль визначається як система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Згідно підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 61 ПК України податковий контроль здійснюється зокрема шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Так, за пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних планових перевірок унормований статтею 77 ПК України.

Так, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок (пункт 77.1. статті 77 ПК україни)

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Відповідно до пункту 77.4 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Разом з тим, пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України (в редакції, чинній на момент видання Наказу від 07 липня 2021 року № 762-п "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ Світловодський маслосирзавод) установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:

- документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

- фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" №1236 від 09.12.2020 року установлено з 19 грудня 2020 року до 31 березня 2022 року на території України карантин.

Отже, на момент призначення документальної планової виїзної перевірки ТОВ Світловодський маслосирзавод та видання наказу ГУ ДПС у Кіровоградській області від 07 липня 2021 року № 762-п "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ Світловодський маслосирзавод дія карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), не завершилася, а відтак - діяв і мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок платників податків (за виключенням окремих видів документальних позапланових та фактичних перевірок, наведених у пункті 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України).

Зміст Наказу від 07 липня 2021 року № 762-п "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ Світловодський маслосирзавод свідчить, що документальна планова перевірка позивача була призначена на підставі підпункту 75.1.2 пунту 75.1 статті 75 ПК України відповідно до плану-графіка перевірок.

Отже, ця перевірка не підпадала під винятки, наведені у пункті 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

За таких умов, відповідно до вимог вказаного положення у сув`язі із приписами абзацу восьмого пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, документальна планова перевірка позивача мала бути перенесена та включена до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Однак, перевірка була проведена відповідачем в період запровадження законодавчим органом влади мораторію на проведення такої.

Відповідач наполягає на правомірності проведеної перевірки, оскільки відповідно до вимог пункту 4 розділу II Закону України від 17 вересня 2020 року №909-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

На підставі цієї норми Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №89 від 3 лютого 2021 року «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки» якою було скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши, зокрема, проведення таких видів перевірок юридичних осіб: документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу.

Допитані судом свідки- посадові особи ГУ ДПС у Кірооградській області, які безпосередньо проводили перевірку, підтвердили, що сумнівів у правомірності призначення та проведення перевірки у них не виникало, оскільки вказаною постановою Уряд України легітимізував проведення документальних планових перевірок під час дії карантину.

Суд зазначає однак, що мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України; вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок була чинною, її дія не зупинялась.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 ПК України зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Тобто, зміна приписів ПК України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків, дії мораторію може бути здійснення виключно шляхом прямого внесення змін до ПК України.

Відповідно до пункту 5.2 статті 5 ПК України, у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

За правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно, за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у Податковому кодексі України, з одного боку, і в постанові Кабінету Міністрів України - з іншого, застосуванню підлягають положення і правила саме Податкового кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі №420/12859/21, від 17 травня 2022 року у справі №520/592/21, від 15 квітня 2022 року у справі №160/5267/21, від 27 квітня 2022 року у справі №140/1846/21 та від 6 липня 2022 року у справі №360/1182/21.

Принагідно суд зауважує, що висловлена у заперченнях на відповідь на відзив позиція позиція відповідача про те, що у спірному випадку має місце колізія загальної (ПК України) та спеціальної (Постанова №86) норм є юридично помилковою, адже колізія загальної та спеціальної норми можлива виключно між актами однієї юридичної сили.

Крім того, на час судового розгляду справи зазначена Постанова Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №89 визнана протиправною та скасована рішенням Окружного адміністративного суду міста Києві від 26.01.2022, яка залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 липня 2022 (справа №640/18314/21). Суди зазначили, що Кабінет Міністрів України не наділений повноваженнями щодо відновлення проведення податкових перевірок або скорочення строку дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, позаяк мораторій встановлено нормативно-правовим актом, який має вищу юридичну силу та зміни до якого вносяться виключно шляхом внесення змін саме до цього Кодексу (ст. 2 ПК України).

Таким чином, є помилковими доводи контролюючого органу стосовно того, що після прийняття Постанови Кабінету Міністрів України №89 від 3 лютого 2021 року «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» податковий орган був наділений повноваженнями здійснювати проведення документальної планової перевірки.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суд у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки інших підстав щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18, окрім наведених вище висновків, Верховний Суд погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення. З урахуванням цього Суд касаційної інстанції зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.

Отже, зміст висновків наведених постанов свідчить про те, що установивши таке порушення процедури проведення перевірки, наслідком якого є визнання протиправними її результатів, суд не може переходити до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року по справі № 815/94/16.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 також сформувала правовий висновок, згідно з яким неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

У спірному випадку доводи щодо неправомірності дій контролюючого органу, а саме - невиконання вимог норм ПК України щодо процедури проведення перевірки, можуть бути підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання протиправним рішення, прийнятого за її наслідками. У справі, що розглядається, позивач у позовній заяві визначав як підставу для скасування оскаржуваного рішення контролюючого органу порушення відповідачем положень норми п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, у зв`язку з чим перевірка позивача була проведена всупереч дії установленого мораторію.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 160/24072/21 та від 28 жовтня 2022 року у справі №600/1741/21-а.

Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що оскільки проведена перевірка стосовно позивача відбулась усупереч законодавчій забороні, такі обставини тягнуть за собою протиправність податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. У зв`язку з чим суд вказує про відсутність необхідності переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2022 року у справі №640/16093/21.

Враховуючи наведені правові висновки Верховного Суду, суд визнає протиправними та скасовує податкові повідомлення-рішення №2 від 23 грудня 2021 року та №2 від 23 грудня 2021 року як такі, що прийняті на підставі незаконної перевірки, та не вдається до дослідження правомірності висновків ГУ ДПС у Кіровоградській області про допущені позивачем порушення вимог законодавства, які стали підставою для нарахування йому податкових зобов`язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств спірними рішеннями. Встановлені судом порушення відповідачем вимог закону щодо призначення документальної планової виїзної перевірки є самостійною і достатньою підставою для висновку про протиправність спірних рішень контролюючого органу.

Відповідно до частин першої, сьомої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При поданні до суду адміністративного позову позивач сплатив відповіно до Закону України Про судовий збір 24810,00 грн судового збору (квитанція №25459 від 22 лютого 2022 року), що обумовлює висновок суду про стягнення на користь Товариства означеної суми судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено також витрати на професійну правничу допомогу.

У частині сьомій статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так само згідно із частиною третьою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Суд зазначає, що представник позивача у відповідності до частини сьомої статті 139 КАС України зробив заяву про подання доказів щодо підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а відтак - питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу .наразі судом не вирішується.

Керуючись статтями 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Світловодський маслосирзавод (, вул. Макаренка, 2, м. Світловодськ, Кіровоградська обл., 27500) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ ВП 43995486; адреса: вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №2 від 23 грудня 2021 року та №2 від 23 грудня 2021 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Світловодський маслосирзавод () судові витрати щодо сплати судового збору в сумі 24810,00 грн (двадцять чотири тисячі вісімсот десять гривень, нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ ВП 43995486).

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. Кравчук