Справа № 160/15715/20
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 160/15715/20

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 в адміністративній справі №160/15715/20 за позовом Київського квартирно-експуатаційного управління , Міністерства оборони України до Експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Перев`язко Марії Андріївни , Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, треті особи: ОСОБА_1 , Пухівська сільська рада Броварського району Київської області , Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру" про визнання протиправним та скасування висновку, скасування державної реєстрації та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2020 року Міністерство оборони України, Київське квартиро-експлуатаційне управління звернулися до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Перев`язко М.А., треті особи: Пухівська сільська рада Броварського району Київської області, Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру», ОСОБА_1 , в якому просили:

- визнати протиправним та скасувати висновок Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №4586/82-20 від 18.03.2020 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:058:0617 у Державному земельному кадастрі;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області скасувати запис у Поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :01:058:0617 та перенести відомості щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:058:0617 до архівного шару Національної кадастрової системи України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вказане судове рішення було оскаржено в апеляційному порядку.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.06.2021 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 року було скасовано, а провадження у справі №160/15715/20 закрито.

Роз`яснено Міністерству оборони України, Київському квартиро-експлуатаційному управлінню, що розгляд цієї справи віднесено до суду цивільної юрисдикції та що він має право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Третього апеляційного адміністративного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Наведене судове рішення було оскаржено в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду від 29.09.2022 року касаційну скаргу Київського квартиро-експлуатаційного управління було задоволено.

Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі №160/15715/20 було скасовано.

Справу №160/15715/20 направлено для продовження розгляду до Третього апеляційного адміністративного суду.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.09.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області про надання їй земельної ділянки у власність для ведення особистого сільського господарства орієнтовною площею 2 га та про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Пухівської сільської ради Броварського району Київської області в межах населеного пункту та надала графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Рішенням Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 10.10.2017 року №781-ХVІІІ-VІІ відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства с. Пухівка у зв`язку з тим, що вказана на картографічному матеріалі земельна ділянка знаходиться в постійному користуванні Міністерства оборони України.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 року у справі №753/22803/17 скасовано постанову Дарницького районного суду м. Києва від 09.01.2018 року та визнано протиправним і скасовано рішення ХVІІІ сесії VІІ скликання Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 10.10.2017 року №781- ХІІІ-VІІ «Про відмову у наданні земельної ділянки гр. ОСОБА_1 » та зобов`язано Пухівську сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.09.2017 року про надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, що розташована у с. Пухівка Броварського району Київської області й прийняти відповідне рішення.

14.07.2018 року ОСОБА_1 повторно звернулася до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області та надала рішення суду.

Рішенням Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 30.08.2018 року за №1063-ХІІІ-VІІ відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства с. Пухівка у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральному плану села та іншої містобудівної документації та у зв`язку з тим, що вказана на картографічному матеріалі земельна ділянка знаходиться в постійному користуванні Міністерства оборони України, про що ОСОБА_1 була проінформована листом Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 26.09.2018 року №569/02-13.

Встановлено, що проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства в с. Пухівка в межах Пухівської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_1 було розроблено згідно із заявою ОСОБА_1 . Броварським районним виробничим відділом Київської обласної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру».

Як вбачається з пояснювальної записки проекту, підставою для його розроблення була відповідь про відмову сільської ради від 10.10.2017 року №781 ХVІІІ сесії VІІ скликання, рішення Дарницького районного суду від 09.01.2018 року, рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 року у справі №75/22803/17, повторна заява до Пухівської сільської ради від 04.07.018 року на розроблення проекту із землеустрою, заява громадянина по принципу «мовчазної згоди» та договір на виконання робіт від 03.09.2018 року №35-ПЗ.

Встановлено, що експертом державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області ОСОБА_2 18.03.2020 року за №4586/82-20 було погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства в с. Пухівка в межах Пухівської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_1 як такий, що відповідає земельному законодавству та прийнятим до нього нормативно-правовим актам. На момент складення проекту землеустрою: землі запасу К.16.00; обмеження на земельній ділянці відсутні; необхідність проведення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації у відповідності до ст.9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації».

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, 15.06.2020 року відділом у Томаківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки за місцем розташування: АДРЕСА_1 , площею 2 га; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; вид користування: для ведення особистого селянського господарства; форма власності: комунальна; присвоєно кадастровий номер :01:058:0617.

В матеріалах справи є Акт відводу в натурі земельної ділянки, площею 187,5 га в постійне користування від вересня 1973 року військовій частині НОМЕР_1 для спецпотреб відповідно до розпорядження Ради Міністрів УРСР від 24.07.1973 року №504-рс. Відповідно до рішення Пухівської сільської ради від 29.12.2001 року ХVІІІ сесії ХХІІІ скликання вилучено із землекористування військової частини НОМЕР_2 земельну ділянку площею 65,1 га земель оборони (військовий полігон) та передано її до земель запасу.

Відповідно до листа Пухівської сільської ради від 18.01.2018 року №39, сільська рада поінформувала Київське квартиро-експлуатаційне управління про те, що в користуванні військової частини НОМЕР_3 залишилась земельна ділянка площею 5 га та запропонувала звернутися до Броварської районної державної адміністрації для виготовлення правоустановчих документів на земельну ділянку площею 5 га для постійного користування

Вважаючи висновок про розгляд проекту землеустрою, дії по реєстрації земельної ділянки протиправними та такими, що порушують права ті законні інтереси користувача земельної ділянки Міністерства оборони України, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що згідно ст.37 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» зацікавлені особи мають право на звернення до суду з позовом про скасування висновків державної експертизи лише у разі відмови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, в розгляді заяви про спростування висновків державної експертизи чи окремих їх положень або незгоди з висновками повторної експертизи. Проте, судом під час розгляду справи не встановлено, що позивачі дотримались процедури, передбаченої ст.37 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації». Також, суд зазначив, що внесення відомостей в Держгеокадастр щодо реєстрації земельної ділянки не порушує прав позивачів, оскільки не є реєстрацією прав на цю земельну ділянку.

Суд апеляційної інстанції вирішуючи спір між сторонами виходить із наступного.

Відповідно до статті 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає такі послідовні стадії:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення. Водночас, згідно із статтею 118 Земельного кодексу, орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені у суді.

Аналіз наведених норм права, якими врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність.

Відповідно до статті 118 ЗК України у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Встановлені обставини справи свідчать, що проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства в с. Пухівка в межах Пухівської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_1 було розроблено згідно із заявою ОСОБА_1 . Броварським районним виробничим відділом Київської обласної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру».

Як вбачається з пояснювальної записки проекту, підставою для його розроблення була відповідь про відмову сільської ради від 10.10.2017 року №781 ХVІІІ сесії VІІ скликання, рішення Дарницького районного суду від 09.01.2018 року, рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 року у справі №75/22803/17, повторна заява до Пухівської сільської ради від 04.07.018 року на розроблення проекту із землеустрою, заява громадянина по принципу «мовчазної згоди» та договір на виконання робіт від 03.09.2018 року №35-ПЗ.

Встановлено, що експертом державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Перев`язко М.А. 18.03.2020 року за №4586/82-20 було погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства в с. Пухівка в межах Пухівської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_1 як такий, що відповідає земельному законодавству та прийнятим до нього нормативно-правовим актам. На момент складення проекту землеустрою: землі запасу К.16.00; обмеження на земельній ділянці відсутні; необхідність проведення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації у відповідності до ст.9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації».

Тобто, погодження проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки відбулось на підставі поданих ОСОБА_1 документів, в яких зазначено, що проект землеустрою для відведення земельної ділянки виготовлено по принципу «мовчазної згоди».

Разом з тим, стаття 118 ЗК України надає можливість громадянину у разі, якщо в місячний строк компетентний орган не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, особі, зацікавленій в одержанні земельної ділянки право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу.

Верховний Суд в постанові від 26.03.2020 року, в справі 815/3054/17 зазначив, що у разі протиправної бездіяльності відповідного органу у вигляді ненадання дозволу у належній формі (інформаційний лист замість наказу) на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у встановлений строк, відповідно до абзацу третього частини сьомої статті 118 ЗК України особа має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Також, Верховний Суд звертав увагу, що особа має право самостійно замовити проект землеустрою в разі якщо уповноважений орган не прийняв жодних рішень щодо розгляду заяви зацікавленої особи про надання дозволу на виготовлення проекту протягом місячного строку. (справа П/811/1123/16)

В даному випадку, як видно з матеріалів справи заява ОСОБА_1 була про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою була подана до Пухівської сільської ради Броварського району 25.09.2017 року. Рішенням Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 10.10.2017 року №781-ХVІІІ-VІІ відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства с. Пухівка.

Тобто, Пухівською сільською радою було прийнято рішення про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки в місячний строк з моменту реєстрації відповідної заяви.

В подальшому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 року у справі №753/22803/17 скасовано постанову Дарницького районного суду м. Києва від 09.01.2018 року та визнано протиправним і скасовано рішення ХVІІІ сесії VІІ скликання Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 10.10.2017 року №781- ХІІІ-VІІ «Про відмову у наданні земельної ділянки гр. ОСОБА_1 » та зобов`язано Пухівську сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.09.2017 року про надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, що розташована у с. Пухівка Броварського району Київської області й прийняти відповідне рішення.

14.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області із заявою про здійснення повторного розгляду її клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою та надала рішення суду та інші документи.

На виконання постанови апеляційного суду, рішенням Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 30.08.2018 року за №1063-ХІІІ-VІІ відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства с. Пухівка у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральному плану села та іншої містобудівної документації та у зв`язку з тим, що вказана на картографічному матеріалі земельна ділянка знаходиться в постійному користуванні Міністерства оборони України.

Матеріали справи містять лист Пухівської сільської ради Броварського району від 03.09.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_1 роз`яснено, що при повторному розгляді її заяви про надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою рішення ради в задоволенні заяви відмовлено.

Суд звертає увагу, що сам по собі «принцип мовчазної згоди» не може бути застосований до правовідносин щодо виконання рішення суду про зобов`язання суб`єкта владних повноважень повторно розглянути заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, адже виконання рішення суду, його термін, порядок та наслідки невиконання рішення суду визначається Конституцією України, Кодексом адщміністративного судочинства, ЗУ «Про виконавче провадження», а не Земельним кодексом України.

Більше того, у випадку повторного розгляду заяви зацікавленої особи про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на виконання рішення суду, місячний термін з моменту реєстрації відповідної заяви в будь-якому разі вже сплинув, суд зазначає, що вказаний строк розпочинає свій перебіг саме з моменту реєстрації заяви (первинної заяви про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою), не поновлюється та не переривається в залежності від наявності спору чи певного листування між суб`єктом владних повноважень та зацікавленою особою, таким чином «принцип мовчазної згоди» з моменту звернення позивача із заявою про виконання Пухівською сільською радою рішення суду не може бути застосований.

Верховний Суд в постанові від 08.06.2022 року в справі № 806/3001/17 сфомулював правовий висновок, що використання особою права замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу не позбавляє уповноважений орган обов`язку розглянути заяву згідно із чинним законодавством та прийняти відповідне рішення. Тобто, у разі якщо зацікавлена особа замовила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу у встановлений строк, вона при цьому не позбавляється права на оскарження бездіяльності відповідного органу.

Матеріали справи не містять доказів того, що рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 30.08.2018 року за №1063-ХІІІ-VІІ, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства с. Пухівка оскаржено в судовому порядку, відтак воно є чинним.

Згідно з пунктами 107-109 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Під час державної реєстрації земельної ділянки здійснюється: державна реєстрація обмежень у використанні земельної ділянки, що існують на момент державної реєстрації земельної ділянки; внесення до Державного земельного кадастру відомостей про обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою: 1) особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; 2) власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; 3) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Пунктом 110 Порядку №1051 передбачено, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються: 1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22; 2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації);3) електронний документ.

Відповідно до частини 6 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Отже, аналіз наведеного говорить про те, що державна реєстрація земельних ділянок (тобто, присвоєння їй кадастрового номеру) здійснюється після її погодження документації із землеустрою територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і після цього проект землеустрою щодо сформованої земельної ділянки подається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування для прийняття рішення про її затвердження.

Відповідно до частини 9, 10, 11 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Згідно ч. 1, 2 ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Частиною 6 ст. 186-1 ЗК України передбачено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Отже, перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

Незважаючи на той факт, що гр. ОСОБА_1 не набула права на самостійне замовлення проекту землеустрою, адже її заяву було розглянуто Пухівською сільською радою у строк визначений ст.118 ЗК України із прийняття відповідного рішення, а при виконанні рішення суду про повторний розгляд заяви «принцип мовчазної згоди» застосований бути не може, а також не врахувавши те, що ОСОБА_1 рішенням сільської ради від 30.08.3018 року фактично відмовлено в надання згоди на виготовлення проекту землеустрою у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральному плану села та іншої містобудівної документації та у зв`язку з тим, що вказана на картографічному матеріалі земельна ділянка знаходиться в постійному користуванні Міністерства оборони України, уповановаженим органом Держгеокадастру було безпідставно погоджено проект землеустрою для відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_1 , а в подальшому проведено реєстрацію земельної ділянки в порушення вимог ст. 186-1 ЗК України, ст. 24 «Про Державний земельний кадастр».

Вказане у своїй сукупності безумовно свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог Міністерства оборони України, Київського кавртирно-експлуатаційного управління, права яких порушені, адже останні є користувачами земельної ділянки 5 га в межах якої гр. ОСОБА_1 виділено земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування висновку про розгляд проекту землеустрою, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Стосовно вимог про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області скасувати запис у Поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :01:058:0617 та перенести відомості щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:058:0617 до архівного шару Національної кадастрової системи України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

У відповідності до приписів п. 114 Порядку №1051, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку.

В силу приписів п. 49 Порядку №1051, поземельна книга ведеться за формою згідно з додатком 8 під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об`єднання, а також відновлення їх меж) відповідно до пунктів 107-137 цього Порядку.

Поземельна книга в електронній (цифровій) формі відкривається шляхом її формування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру з використанням даних електронного документа.

Поземельна книга в електронній (цифровій) формі засвідчується кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора. Не завірені кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора записи у Поземельній книзі в електронній (цифровій) формі вважаються недійсними.

Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. (п. 50 Порядку№1051)

Пунктом 51 Порядку №1051 визначено, що внесення відомостей до Поземельної книги в електронній (цифровій) формі є внесенням відомостей до Державного земельного кадастру.

Відповідно до п. 57 Порядку №1051, поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 156-2 цього Порядку.

Згідно з п. 58 Порядку №1051, у разі закриття Поземельної книги Державний кадастровий реєстратор: 1) за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру проставляє на титульному аркуші Поземельної книги в електронній (цифровій) формі електронну позначку про факт її закриття за власним кваліфікованим електронним підписом; 2) проставляє на титульному аркуші Поземельної книги в паперовій формі позначку про факт її закриття за формою згідно з додатком 9.

Відповідно до п. 59 Порядку №101 у разі втрати Поземельної книги її відновлення здійснюється: 1) у паперовій формі - за даними відповідної Поземельної книги в електронній (цифровій) формі; 2) в електронній (цифровій) формі - за даними резервної копії Поземельної книги в електронній (цифровій) формі, створеної за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру, а у разі її відсутності - за даними відповідної Поземельної книги у паперовій формі або документації із землеустрою, на підставі якої внесено відомості до Державного земельного кадастру.

Запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. (п. 60 Порядку №1051)

Отже, враховуючи той, факт, що реєстрація земельної ділянки відбулась із порушенням вимог чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що наявними є підстави для задоволення позовних вимог про зобов`язання ГУ Держгеокадастру скасувати запис в поземельній книзі, як це передбачено Порядком №1051.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що покладення на ГУ Держгеокадастру обов`язку скасування запису про державну реєстрацію земельної ділянки в поземельній книзі є достатнім та ефективним способом захисту порушеного права, подальші дії реєстратора щодо перенесення відомостей щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:058:0617 до архівного шару Національної кадастрової системи України так само як і інші дії, які він мав би вчинити після скасування державної реєстрації на підставі рішення суду не стосуються безпосередньо спірних відносин, а відтак не підлягають вирішенню судом в рамках даної справи.

Вищенаведене залишилось поза увагою суду першої інстанції внаслідок чого судом прийнято незаконне та необґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог Київського КЕУ та Міністерства оборони України.

Відповідно до ст. 139 КАС України, При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно з матеріалів справи Міністерством оборони України при поданні позовної заяви у даній справі було сплачено судовий збір у розмірі 6 306 грн., при поданні апеляційної скарги судовий збір сплачено у сумі 9459, таким чином всього позивач сплатив судовий збір 15756 грн.

Київським квартино-експлуатаційним управлінням сплачено судовий збір за подання адміністративного позову на суму - 6306 грн., за подання апеляційної скарги - 9459 грн., за подання касаційної скарги 12612 грн., всього судовий збір сплачено в розмірі 28 377 грн.

Зазначені суми судового збору на користь позивачів необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 року в адміністративній справі №160/15715/20 скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати висновок Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №4586/82-20 від 18.03.2020 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:058:0617 у Державному земельному кадастрі;

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області скасувати запис у Поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :01:058:0617.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Київського квартирно-експлуатаційного управління за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області 14 188 (чотирнадцять тисяч сто вісімдесят вісім) гривень 50 копійок.

Стягнути на користь Київського квартирно-експлуатаційного управління за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області 14 188 (чотирнадцять тисяч сто вісімдесят вісім) гривень 50 копійок.

Стягнути на користь Міністерства оборони України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області 7882 (сім тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривень 50 копійок.

Стягнути на користь Міністерства оборони України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області 7882 (сім тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривень 50 копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай