Справа № 240/953/21
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 грудня 2022 року

Київ

справа № 240/953/21

адміністративне провадження № К/990/30542/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Усенко Є.А., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі №240/953/21 за позовом Державного підприємства "Олевське лісове господарство" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2022 до суду втретє надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Житомирській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (далі - скаржник, ГУ ДПС), направлена до суду через підсистему «Електронний суд» 04.11.2022.

Одночасно ГУ ДПС заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, однак, проаналізувавши зміст якого Верховний Суд дійшов висновку про неможливість його вирішення, у зв`язку з чим ухвалою від 15.11.2022 залишив касаційну скаргу без руху і запропонував подати відповідну заяву про поновлення пропущеного строку із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням відповідних доказів на їх підтвердження. Також, у зв`язку із невідповідністю касаційної скарги вимогам пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Верховний Суд запропонував надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої, зокрема щодо підстав касаційного оскарження, повинно бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Суд виходив з того, що вперше касаційна скарга направлена ГУ ДПС засобами поштового зв`язку більше ніж через три місяці після закінчення строку на касаційне оскарження судових рішень. При цьому між отриманням копії ухвали суду про повернення вперше поданої касаційної скарги до моменту повторного її подання сплинуло більше двох місяців, а так само між отриманням копії ухвали про повернення вдруге поданої касаційної скарги до моменту її подання втретє - місяць. Водночас ГУ ДПС жодним чином не обґрунтувало такі проміжки часу, а лише формально зазначило, що в ухвалі суду від 04.10.2022 йому було роз`яснено про те, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права на повторне звернення. Суд дійшов висновку, що зазначені проміжки часу неможливо визнати такими, що свідчать про реалізацію ГУ ДПС права на повторне звернення без зайвих зволікань, тим більше, що недоліки, які стали підставою для повернення попередніх касаційних скарги ГУ ДПС не усунуті.

На виконання вимог цієї ухвали суду від ГУ ДПС через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження. На обґрунтування причин пропуску строку ГУ ДПС зазначає, що причиною пропуску строку стало введення воєнного стану в Україні, у зв`язку з чим три посадові особи перебувають на службі в ЗСУ, а одна посадова особа наразі перебуває за кордоном і 02.09.2022 звільнилася. У зв`язку з цим Домарацька В.В. виконує обов`язки за відповідальних осіб, які відсутні. Просить врахувати умови праці відповідача під час воєнного стану. Окремо ГУ ДПС зазначає, що на адресу ГУ ДПС надійшла лише вступна та резолютивна постанови апеляційного суду, на підтвердження чого надає скріншот системи «Управління документами», у якій реєструється вхідна кореспонденція.

Оцінюючи наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Відповідно пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Також передбачено, що якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Дослідивши електронні справи, сформовані у комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", за апеляційною скаргою ГУ ДПС на рішення суду першої інстанції, колегія суддів встановила, що постанову апеляційного суду доставлено в електронний кабінет ГУ ДПС 25.02.2022 о 14:13 год.

Посилання ГУ ДПС на скріншот системи «Управління документами», у якій реєструється вхідна кореспонденція, колегія суддів не може визнати беззаперечним доказом, який би спростував відомості про отримання ГУ ДПС судового рішення в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд», оскільки, по-перше, з нього неможливо встановити, що зареєстровано саме вступну та резолютивну частини постанови апеляційного суду, а не її повний текст (короткий зміст зареєстрованих 21.02.2022 і 03.05.2022 документів зазначений як «Постанова»), а по-друге, дата реєстрація вхідного документа не є датою, з якою КАС України пов`язує момент початку обчислення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень. При цьому, зареєстрований 21.02.2022 документ згідно з цим скріншотом має інший реєстраційний індекс - 2685/5, ніж додана до нього роздруківка вступної та резолютивної частини постанови - 2705/5.

Посилання на велике навантаження посадової особи ГУ ДПС - Домарацької В.В. (яка підписала касаційну скаргу у цій справі) колегія суддів враховує, однак, вважає, що це не може бути визнано єдиною достатньою підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, який у цій справі пропущено не особисто цією посадовою особою, а суб`єктом владних повноважень - ГУ ДПС. При цьому, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань право діяти від імені ГУ ДПС в судах України (самопредставництво суб`єкта владних повноважень) має велика кількість осіб, а тому посилання ГУ ДПС на відсутність чотирьох не доводить неможливість подання касаційної скарги відповідачем у цій справі у більш стислий строк.

Колегія суддів зазначає, що безперечно, запровадження воєнного стану є обставиною, яка відповідно до частини першої статті 121 КАС України повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку. Разом з тим, пропуск процесуального строку повинен мати прямий причинний зв`язок з такою обставиною. При цьому, питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Отже, лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.

ГУ ДПС посилається на те, що у його роботі Державна податкова служба України наказом від 24.02.2022 встановила простій, однак, колегія суддів вже звертала увагу скаржника, що такий простій було припинено наказом ДПС України від 08.04.2022, а цю касаційну скаргу подано лише 04.11.2022. Таке звернення з касаційною скаргою було третім, але скарга так і не була належним чином оформлена, що також стало підставою для залишення її без руху з пропозицією надати уточнену касаційну скаргу.

Верховний Суд в ухвалі від 15.11.2022 зазначав, що право на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, а так само в частині сплати судового збору, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями, і для його виконання процесуальний закон встановлює достатній строк - тридцять днів з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення (з дня отримання копії судового рішення).

У цій справі у скаржника було достатньо часу для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України, проте, звертаючись до суду з касаційною скаргою втретє, скаржник так і не усунув недоліків, які стали підставою для повернення попередніх касаційних скарг. Тобто, внаслідок недотримання саме скаржником вимог процесуального закону, попередні касаційні скарги були повернуті, відповідно, негативні наслідки, які настали у зв`язку з такими причинами є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Крім того, подана на виконання вимог ухвали суду від 15.11.2022 уточнена касаційна скарга так і не містить обґрунтування у взаємозв`язку із підставами для касаційного оскарження судових рішень і висновками судів попередніх інстанцій, які стали основною підставою для задоволення позову: порушення процедури проведення перевірки.

Отже, скаржник не навів об`єктивних перешкод для приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України у більш стислі строки, враховуючи, що Верховний Суд надав вичерпні роз`яснення щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги, яким така має відповідати в частині викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень.

Суд повторно звертає увагу скаржника, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Ураховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, оскільки її не можна вважати такою, що не залежала від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

За змістом пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення такого строку є неповажними.

На підставі наведеного, керуючись частиною третьою статті 3, пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Житомирській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі №240/953/21 за позовом Державного підприємства "Олевське лісове господарство" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон Є.А. Усенко М.М. Яковенко