Справа № 688/319/22
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 688/319/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачук С.В.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

20 грудня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2022 року адвокат Сахнюк О.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 1КІ № від 01.09.2021 року, винесеної головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Соболем А.Г., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП за те, що він 01.09.2021 року о 09 год. 04 хв. на вул. Софіївська 16/16, в м. Києві залишив транспортний засіб Toyota Camry НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , на майданчику для платного паркування без оплати паркування.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в оскаржуваній постанові не зазначено чіткий часовий проміжок паркування автомобіля з несплатою понад 10 хв., який міг би утворювати склад інкримінованого правопорушення, так як це триваюче правопорушення. Згідно доказової бази по адміністративному правопорушенню за оскаржуваною постановою, наявне фото автомобіля Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_2 . Однак у володінні ОСОБА_1 знаходиться автомобіль марки Toyota Camry, реєстраційний номер якого НОМЕР_1 , отже на фото зафіксовано автомобіль, який належить іншій особі. Крім того, в постанові зазначено місце вчинення правопорушення АДРЕСА_1 , що територіально розташована у Шевченківському районі м. Києва, разом з тим, постанова винесена інспектором з паркування Деснянського району, тому він не мав повноважень на розгляд справ про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів на території інших районів м. Києва, окрім Деснянського. За наведених обставин, вважає, що оскаржувана постанова винесена неуповноваженою особою, чим порушено процедуру притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 травня 2022 року позов задоволено частково.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 1КІ № , винесену 01 вересня 2021 року головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Соболем Артуром Геннадійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 700 гривень.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП закрито.

У решті позову відмовлено.

Стягнуто з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок та 2000 (дві тисячі) гривень витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись з даним рішенням суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01.09.2021 року головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Соболем А.Г. відносно позивача ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 1КІ №, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 152-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 700 грн.

У постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що ОСОБА_1 01.09.2021 року о 09 год. 04 хв. на вул. Софіївська 16/16, в м. Києві, залишив транспортний засіб Toyota Camry НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , на майданчику для платного паркування без оплати паркування. Технічний засіб, яким здійснено фото/відеофіксацію правопорушення: Термінал-ParkUP.

В доказовій базі по адміністративному правопорушенню за даною постановою містяться фотоматеріали отримані інспектором під час фотозйомки правопорушення, на яких зображено автомобіль марки Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 на праві власності належить транспортний засіб марки Toyota моделі Camry, з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

На підставі заяви про відкриття виконавчого провадження, поданої головним спеціалістом відділу забезпечення розгляду справ про адміністративні правопорушення управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) К.Власюк за вих. №5641 від 22.12.2021 року, заступником начальника відділу Першого відділу державної виконавчого служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Боднарчуком Д.Л. 04.01.2022 року відкрито виконавче провадження №68040677 з виконання постанови серії 1КІ № від 01.09.2021 року про стягнення штрафу в дохід держави у розмірі 1400 грн., яка цього ж дня була направлена ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач, вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності підстав для їх часткового задоволення. Стягуючи з відповідача витрати на правову довпомогу суд першої інстанції вказав, що згідно договору-довіреності № 14 про надання правничої (правової) допомоги від 20.01.2022 року правову допомогу позивачу надавав адвокат Сахнюк О.В. Відповідно до даного договору, довідки про розрахунок витраченого часу під час надання правничої допомоги ОСОБА_1 від 28.01.2022 року, квитанції до прибуткового ордера № 14 від 20.01.2022 року, наявних в матеріалах справи, розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги є фіксованим (п. 4 договору-довіреності) та становить 2000 грн.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції оскаржується Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) лише в частині стягнення витрат на правову допомогу, то в іншій частині апеляційний суд не переглядає оскаржуване рішення.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким задоволено позовні вимоги, суд апеляційної інстанції враховує таке.

Відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Реалізація кожним права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права.

Відповідно до ст.131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно із п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Як передбачено п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно із ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до положень пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 КАС витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин першої, сьомої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 143 КАС суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Так, з матеріалів справи встановлено, що 20 січня 2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом Сахнюк О.В. укладено договір-довіреність № 14 про надання правничої (правової) допомоги.

Відповідно до даного договору, довідки про розрахунок витраченого часу під час надання правничої допомоги ОСОБА_1 від 28.01.2022 року, квитанції до прибуткового ордера № 14 від 20.01.2022 року, наявних в матеріалах справи, розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги є фіксованим (п. 4 договору-довіреності) та становить 2000 грн.

Дослідивши матеріали та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що вказана сума компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем в розмірі 2000 грн., є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, в питанні суми витрат на правничу допомогу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) залишити без задоволення, а рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.