Справа № 140/2281/21
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/2281/21 пров. № А/857/14108/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Кухтея Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року про роз`яснення рішення у справі № 140/2281/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі довідки Рівненської обласної прокуратури від 28.10.2020 №21-581 відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на час призначення пенсії), первинної редакції частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ з 01 жовтня 2020 року у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, без обмеження суми пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 01 жовтня 2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на час призначення пенсії), первинної редакції частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Рівненської обласної прокуратури від 28.10.2020 №21-581, без обмеження суми пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2021 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишено без задоволення. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі № 140/2281/21 залишено без змін.

Приймаючи судове рішення у справі суди дійшли висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії згідно з довідкою Рівненської обласної прокуратури від 28.10.2020 №21-581 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати та без обмеження граничного розміру пенсії.

31.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із заявою про роз`яснення рішення, у якій просив суд роз`яснити рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі № 140/2281/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Волинській області в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області здійснити перерахунок та виплату з 01.10.2020 ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Прокуратури Рівненської області, передбачає зобов`язання здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області перерахунку та виплати належної ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимального розміру, в тому числі і без обмеження у вигляді максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, визначеної статтею 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VІ від 08.07.2010.

В обґрунтування заяви позивачем зазначено, що під час виконання вказаного рішення суду виникли труднощі у виплаті пенсії в частині граничного розміру.

Зазначає, що 22.06.2022 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок та виплату пенсії відповідно до рішення Волинського окружного адміністративного суду 07.04.2021 року у справі №140/2281/21.

Проте Листом від 07.07.2022 №6129-5051/Х-02/8-0300/22, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повідомило, що при перерахунку пенсії враховано максимальну величину бази нарахування єдиного внеску та застосовано обмеження відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Також у заяві вказано, що з 01.11.2022 року, розмір пенсії призначеної та перерахованої на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 року у справі №140/2281/21, було протиправно зменшено Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області, а також застосовано обмеження на підставі ст. 1 Закону України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.08.07.2010 №2464-VI з урахуванням величини бази нарахування єдиного внеску.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року вказану заяву задоволено.

Роз`яснено рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 року у наступний спосіб - Роз`яснити, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі № 140/2281/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Волинській області в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області здійснити перерахунок та виплату з 01.10.2020 ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Прокуратури Рівненської області, передбачає зобов`язання здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області перерахунку та виплати належної ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимального розміру, в тому числі і без обмеження у вигляді максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, визначеної статтею 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VІ від 08.07.2010.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції про роз`яснення рішення, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою у задоволенні заяви про роз`яснення рішення відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що питання, які зазначені позивачем в заяві про роз`яснення судового рішення, а саме в частині застосування Відповідачем обмеження, визначеного статтею 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року, в подальшому після ухвалення рішення, не було предметом заявлених позовних вимог і їх обґрунтувань, а тому не може розглядатись судом за правилами статті 254 КАС України.

Звертає увагу суду на те, що мотиви, які навів заявник у своїй заяві, по суті полягають у зміні змісту судового рішення і поставлені у такому аспекті питання, на які позивач хоче отримати роз`яснення у порядку статті 254 КАС України, вимагають від суду додаткового обґрунтування, що є недопустимо. Вважає, що вирішення зазначених в заяві про роз`яснення питань фактично є доповненням змісту рішення суду першої інстанції, а не його роз`ясненням.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу у якому зазначив, що апеляційна скарга є необґрунтованою, подана з надуманих підстав, внаслідок неправильного трактування рішення суду. Зазначає, що починаючи з 11 листопада 2022 року відповідач, при виконанні рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі № 140/2281/21, яке набрало законної сили, фактично змінив його резолютивну частину, і безпідставно застосував обмеження, передбачені ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, що призвело до неправильного виконання та порушення прав позивача, а також зумовило необхідність роз`яснення рішення суду в порядку ст. 254 КАС України через неправильне розуміння його суті. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу про роз`яснення рішення без змін.

Відповідно до ч.1, абз.1 ч.2 статті 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Керуючись вказаними нормами, враховуючи, що жодна із сторін не заявила клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні, суд призначив дану справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 19.04.2022 року ОСОБА_1 подано заяву про видачу виконавчого листа на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі № 140/2281/21.

На виконання вказаного рішення суду ГУ ПФУ у Волинській області проведено перерахунок та виплату пенсії заявника у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Рівненської обласної прокуратури від 28.10.2020 №21-581, без обмеження суми пенсії максимальним розміром ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення №69 від 06.07.2021, згідно якого з 06.07.2021 по 30.11.2021 позивачу нараховувалась та виплачувалась відповідачем щомісячна пенсія в розмірі 77 469,56 грн без обмеження максимальним розміром.

Також встановлено, що рішенням ГУ ПФУ у Волинській області №69 від 11.11.2021, яке додано відповідачем 13.09.2022 (вх. №30801/22) до матеріалів справи, відповідачем із 11.11.2021 стала нараховуватись та виплачуватись щомісячна пенсія в розмірі 67 500,00 грн.

Як вказує відповідач у своєму відзиві на заяву про роз`яснення судового рішення саме на підставі ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щомісячний розмір пенсії позивача було зменшено та встановлено до виплати в сумі 67 500 грн. з врахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску.

Задовольняючи заяву позивача про роз`яснення рішення, суд зазначив, що матеріали справи свідчать про те, що у відповідача виникають труднощі у розумінні порядку виконання судового рішення в частині покладення на нього обов`язку по перерахунку та виплаті позивачу щомісячної пенсії з 11.11.2021 у розмірі 90% заробітної плати, зазначеної у довідці Рівненської обласної прокуратури без обмеження її максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат, та дійшов висновку про необхідність роз`яснення судового рішення в цій частині.

Суд також вказав, що обмеження максимального розміру пенсій стосовно пенсій, призначених, зокрема, відповідно Закону України «Про прокуратуру», було введено Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VІ (Закон №3668-VІ), який набув чинності 01.10.2011.

Водночас пунктом 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №3668-VІ визначено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом (вперше пенсія позивачу була призначена 16.03.2009).

Суд вважав, що буквальний зміст резолютивної частини судового рішення, що узгоджується з його мотивувальною частиною, свідчить на користь того, що при здійсненні перерахунку пенсії позивача з 01.10.2020, відповідач повинен брати за основу заробітну плату, зазначену у довідці Рівненської обласної прокуратури від 28.10.2020 №21-581, а розмір пенсії позивача з вказаної дати визначити на рівні 90% такої заробітної плати. При цьому, відповідач не повинен застосовувати до розміру пенсії позивача жодного обмеження. Відповідач не має права також самостійно визначати або встановлювати верхню межу розміру пенсії позивача, та в обхід судового рішення обмежувати розмір такої пенсії будь-яким максимальним розміром.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 у даній справі полягали, в тому числі, у зобов`язанні Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 01 жовтня 2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на час призначення пенсії), первинної редакції частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Рівненської обласної прокуратури від 28.10.2020 №21-581, без обмеження суми пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат. Позовні вимоги судом першої інстанції задоволено в повному обсязі.

Виходячи з мотивувальної частини рішення, суд дійшов висновків, що не підлягає обмеженню граничним розміром ані розмір пенсії позивача, ані розмір місячної заробітної плати згідно довідки Генеральної прокуратури України від 28.10.2020 року №21-581, з огляду на порядок обчислення (перерахунку) пенсії на підставі розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію станом на час звернення за перерахунком.

Так, відповідно до ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено.

Тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Також, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Водночас, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Як зазначено у пункті 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» за правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Слід зазначити, що посилання позивача у прохальній частині заяви про роз`яснення судового рішення на статтю 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VІ від 08.07.2010, не було предметом розгляду у справі.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що питання щодо проведення перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром було вирішено судом першої інстанції з вирішенням питання про наявність відповідного права на перерахунок, а відповідачем, в свою чергу, було здійснено перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії на виконання рішення суду, що підтверджується рішенням ГУ ПФУ у Волинській області №69 від 06.07.2021.

При цьому, наведені позивачем обґрунтування заяви про роз`яснення рішення не свідчать про нечіткість, незрозумілість чи двозначність відповідного рішення, а лише наполягають на тому, що на думку позивача, у відповідача виникли певні труднощі через неправильне розуміння суті його резолютивної частини.

Суд бере до уваги долучене до матеріалів справи рішення відповідача №69 від 11.11.2021 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду у справі № 140/2281/21, однак вважає, що таке рішення не може бути підставою для роз`яснення судового рішення у цій справі, оскільки визначення відповідачем нового розміру пенсії, не охоплювалися рішенням суду, про роз`яснення якого просить позивач, а відтак виключає можливість його роз`яснення в порядку ст.254 КАС України.

Колегія суддів вважає, що мотиви, які навів заявник у своїй заяві, по суті полягають у зміни змісту судового рішення і поставлені у такому аспекті питання, на які позивач хоче отримати роз`яснення у порядку ст. 254 КАС України, вимагають від суду додаткового обґрунтування, що є недопустимо.

Таким чином, суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення заяви позивача про роз`яснення судового рішення на підставі ст. 254 КАС України, вирішив питання, які не були предметом судового розгляду, в результаті чого порушив норми процесуального права.

Судова колегія зазначає, що вирішення зазначених в заяві про роз`яснення питань фактично є доповненням змісту рішення суду першої інстанції, а не його роз`ясненням, що, в свою чергу, суперечить самій суті інституту роз`яснення судового рішення та нормам чинного КАС України.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що резолютивна частина рішення викладена чітко та зрозуміло та не є такою, що потребує додаткового роз`яснення.

Наведені заявником обставини в обґрунтування заяви про роз`яснення рішення суду не свідчать про незрозумілість судового рішення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про роз`яснення судового рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та зроблено висновки, що не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати, у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення відмовити.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про роз`яснення рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України - підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 311, 312, 315, 317, 321, 325, 328 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області - задовольнити.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду 13 вересня 2022 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі № 140/2281/21 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили згідно ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. В. Кухтей
Повне судове рішення складено 21 грудня 2022 року