Справа № 340/4748/22
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2022-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2022 року м. Кропивницький справа № 340/4748/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 )
до Благовіщенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (вулю Промислова, 23/54, м. Благовіщенське, Голованівський район, Кіровоградська область, 26400, код ЄДРПОУ - 22214144)
проВизнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Благовіщенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), у якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Благовіщенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 36-22.1-73 від 23.08.2022, яким відмовлено ОСОБА_1 у зміні прізвища малолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та одночасної зміни прізвища матері ОСОБА_1 в актовому записі про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Благовіщенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести зміни до актового запису про народження № 66 складеного у відношенні ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 20.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ульяновського районного управління юстиції у Кіровоградській області, а саме змінити прізвище малолітньої дитини " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_4 " та змінити прізвище матері " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_4 ".

ІІ. виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що відповідачем листом від 23.08.2022р. відмовлено у внесенні змін в актовий запис про народження. При цьому зазначалось, що відповідно до п.2.13.10 та п. 2.16.22 розділу 2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. №96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011р за № 55/18793, підставою для зміни прізвищ батьків (одного з них) в актовому записі про народження малолітньої дитини при умові одночасної зміни прізвища дитини має бути актовий запис про розірвання шлюбу батьків або актовий запис про шлюб батьків.

ОСОБА_1 вважає відмову Відповідача у внесенні змін в актовий запис незаконною та необгрунтованою.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив суд в задоволенні адміністративного позову відмовити з підстав викладених в ньому. Відповідач вважає дії такими, що вчинені відповідно до вимог чинного законодавства, а тому у задоволенні позову просить суд відмовити у повному обсязі.

ІІІ. Заяв (клопотання) учасників справи інші процесуальні дій у справі.

Ухвалою суду від 17.10.2022 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

07.11.2022 року від подано до суду відзив на позовну заяву.

Інших заяв чи клопотань учасниками справи до суду не подано.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів судом встановлені відповідні обставини.

З 29 липня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ульяновського районного управління юстиції у Кіровоградській області, про що у книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 32. Від шлюбу мають дитину, доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ульяновського районного управління юстиції у Кіровоградській області 20,11.2015, матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_6 , батьком - ОСОБА_5 .

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано, після розірвання шлюбу ОСОБА_6 було відновлене дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Заочним рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 03.07.2020р. позов ОСОБА_1 був задоволений частково, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 був позбавлений батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.07.2022р. ОСОБА_1 звернулась до Благовіщенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області із заявою, в якій просила змінити прізвище дитини з « ОСОБА_3 » на прізвище " ОСОБА_4 » та одночасно виправити прізвище матері з " ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

За результатами розгляду поданої заяви відповідачем 23.08.2022р., надано відповідь (рішення) за вих. № № 36-22.1-73, в якій повідомлено про відсутність підстав внесення змін в актовий запис про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як відповідно до п.2.13.10 та п. 2.16.22 розділу 2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. №96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011р за № 55/18793, підставою для зміни прізвищ батьків (одного з них) в актовому записі про народження малолітньої дитини при умові одночасної зміни прізвища дитини має бути актовий запис про розірвання шлюбу батьків або актовий запис про шлюб батьків.

Позивачка, не погоджуючись з діями відповідача та вважаючи їх протиправними звернулася з даним позовом до суду.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовано Сімейним кодексом України, Законом України від 01.07.2010 №2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон №2398), Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793 (далі - Правила №96/5).

Вирішуючи даній спір, суд бере до уваги висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду в від 14.11.2018 у справі №425/2737/17 та від 23.01.2019 у справі №807/45/17, у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану, суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Засади державної реєстрації актів цивільного стану визначені статтею 3 Закону №2398, відповідно до якої державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою.

У силу частини першої статті 6 Закону №2398 відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Частинами першою та другою статті 24 Закону №2398 актовий запис цивільного стану анулюється на підставі: рішення суду; висновку відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, передбачених законом. Анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання.

Згідно частини 1 статті 22 Закону №2398 - внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно частиною 4 статті 22 №2398 - зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Так, внесення змін до записів актів цивільного стану регулюється також Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793 (далі - Правила).

Пунктом 1.1 Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до пункту 2.1 Правил встановлено, що заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану подаються до відділу реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу реєстрації актів цивільного стану районного, районного в місті, міського (міста обласного значення) міськрайонного управління юстиції за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб. Відділ реєстрації актів цивільного стану не вправі відмовити громадянину в прийнятті та розгляді заяви про внесення змін.

Згідно пункту 2.5 Правил, заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану подаються: особами, щодо яких були складені ці актові записи; одним з батьків неповнолітніх (малолітніх); піклувальниками неповнолітніх та опікунами малолітніх; опікунами недієздатних осіб; спадкоємцями померлого.

Пункт 2.6 Правил визначає, що разом із заявою про внесення змін до актових записів цивільного стану заявниками подаються: паспорт або паспортний документ; свідоцтва про реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Пунктом 2.7 Правил передбачено, що на підтвердження достовірності представлених заявником документів про реєстрацію актів цивільного стану відділом реєстрації актів цивільного стану додаються до матеріалів справи копії відповідних актових записів цивільного стану або витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому. Якщо актовий запис цивільного стану, до якого потрібно внести зміни, міститься в іншому відділі реєстрації актів цивільного стану України, то відділ реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, надсилає відповідний запит на підтвердження відповідності відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян даним паперового носія, або затребує копію цього актового запису цивільного стану.

Поряд з цим, положеннями пункту 2.13 Правил визначені підстави для внесення змін в актові записи цивільного стану крім іншого є:

2.13.2 постанова адміністративного суду;

2.13.7 заява про зміну прізвища малолітньої дитини обох батьків у разі зміни прізвища одного з них та згода дитини, яка досягла семи років, згідно з частиною третьою статті 148 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в додатку 5;

2.13.8 заява про зміну прізвища малолітньої дитини обох батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, та згода дитини віком від семи до чотирнадцяти років, якій при державній реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, згідно з частиною четвертою статті 148 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в додатку 5;

2.13.10 актовий запис про шлюб та розірвання шлюбу. Ці актові записи є підставою для зміни прізвищ батьків (одного з них) в актовому записі про народження малолітньої дитини при умові одночасної зміни прізвища дитини;

2.13.12. Внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано, після розірвання шлюбу ОСОБА_6 було відновлене дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Заочним рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 03.07.2020р. позов ОСОБА_1 був задоволений частково, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 був позбавлений батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому суд зазначає, що для зміни прізвища дитини ст. 148 Сімейного кодексу України та Правила вимагають згоду обох батьків.

Винятком є частина четверта, відповідно до якої подання такої заяви можливе за заявою й одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла 14 років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків.

Проте, законодавець не врахував у вищезазначеній частині таку підставу прийняття згоди лише одного з батьків як позбавлення батьківських прав.

У свою чергу на переконання суду, оскільки за рішенням суду ОСОБА_5 був позбавлений батьківських прав відносно малолітньої доньки то відповідно втрачає особисті немайнові права на дитину і звільняється від обов`язків щодо її виховання (ч.1 ст.166 СК України).

У зв`язку з викладеним відпадає необхідність в отриманні згоди батька або матері, позбавлених батьківських прав для зміни дитячого прізвища. Щоб поміняти дитяче прізвище необхідно звернутися в РАЦС з письмовою заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану. Також буде потрібно свідоцтво про народження та рішення суду про позбавлення батьківських прав тата (мами).

Разом з тим, суд зазначає, що рішенням суду шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було розірвано та відновлене дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу III Правил рішення суду про розірвання шлюбу, постановлене судом після набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", надсилається судом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який отримав рішення суду про розірвання шлюбу, повинен у день його надходження зробити відмітку про розірвання шлюбу на лицьовому боці актового запису про шлюб, зазначивши дату і номер рішення суду, повне найменування суду, яким ухвалено рішення, а також внести відповідні відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Згідно прикінцевих та перехідних положень Закону України від 01.07.2010 №2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сиди або свідоцтво про розірвання шлюбу.

Отже, рішення суду про розірвання шлюбу є достатньою правовою підставою для зміни прізвища батьків в актовому записі про народження дитини.

Між тим, досліджуючи спірні правовідносини суд зазначає наступне.

За правилами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Крім того, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

При цьому порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відповідно до висновку, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі № 800/301/16, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Аналогічний висновок, сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 802/2474/17-а.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Відсутність у заявника прав чи обов`язків у зв`язку із вчиненням оскаржуваних дій не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Суд зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи -позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16, від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18, від 23 грудня 2019 року у справі № 712/3842/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 500/477/15-а.

Як встановлено судом та підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, позивачка вважає, що лист відповідача від 23.08.2022р. №36-22.1-73, яким повідомлено про відсутність підстав внесення змін в актовий запис про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушує її права та інтереси.

Так, п.19 ст. 4 КАС України встановлено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

З аналізу норм Закону України від 01.07.2010 №2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та Правил, відповідач на виконання владних управлінських функцій за наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому, який стосується прав або інтересів визначеної в заяві осіб.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що лист відповідача від 23.08.2022р. №36-22.1-73 «Відповідь на заяву» не є рішенням в розумінні Закону та не створює конкретних правових наслідків для позивачки, а носить лише інформаційний характер, оскільки не породжує виникнення, зміну або припинення прав, обов`язків, а містить виключно роз`яснювальну позиція на поставлене питання.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку про те, що оскаржуваний лист не приймався з метою реалізації положень нормативного чи індивідуального акта, не містить обов`язкових правил поведінки та безпосередньо не породжує правових наслідків для позивача, не обов`язковий для виконання, це спростовує доводи позивачки про те, що оскаржуваний лист є індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що лист відповідача від 23.08.2022р. №36-22.1-73 не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а саме - індивідуальним актом, у розумінні статті 4 КАС України, оскільки відповідь, викладена у листі, містить правову позицію суб`єкта владних повноважень з конкретного кола питань, носить інформаційний характер та не створює для позивачки чи інших осіб певних правових наслідків, відповідно, не порушує права та інтереси позивачки, тому позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН та ратифікованою Україною 27 січня 1991 року, що є основним документом, який визначає правові стандарти у сфері захисту прав дітей, зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Тому, з метою повного та ефективного поновлення прав позивачки, суд вважає за необхідне зобов`язати Благовіщенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.07.2022 р. про зміну прізвища дитини з « ОСОБА_3 » на прізвище " ОСОБА_4 » та одночасно виправити прізвище матері з " ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». (як належному суб`єкту розгляду даної заяви), і прийняти відповідні рішення.

Разом з тим, суд вважає за доцільне на підставі частини 6 статті 245 КАС України визначити відповідачу розумний строк виконання рішення суду в частині зобов`язання вчинити певні дії - не пізніше 14 днів з дня набрання ним законної сили.

Водночас суд наголошує на тому, що під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.07.2022 р. відповідач не може відмовляти у її задоволенні з тих самих підстав, що були зазначені у листі від 23.08.2022р. №36-22.1-73 та зобов`язаний перевірити подані документи додані до заяви на відповідність їх вимогам законодавства, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Кіровоградського окружного адміністративного суду, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

VI. Судові витрати.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн., який належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 252, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Благовіщенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо не прийняття відповідно рішення - висновку за результатом розгляду зави ОСОБА_1 від 28.07.2022 року про зміну прізвища малолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та одночасної зміни прізвища матері ОСОБА_1 в актовому записі про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Благовіщенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не пізніше 14 днів з дня набрання законної сили рішення суду, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.07.2022 року про зміну прізвища малолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та одночасної зміни прізвища матері ОСОБА_1 в актовому записі про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням висновків суду, та прийняти відповідні рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Благовіщенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (вулю Промислова, 23/54, м. Благовіщенське, Голованівський район, Кіровоградська область, 26400, код ЄДРПОУ - 22214144).

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду Р.В. Жук