Справа № 851/3/22
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 грудня 2022 р.Справа № 851/3/22

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання - Пукшин Л.Т.,

представника позивача - Потреби Р.С., представника відповідача - Ульянова Р.А.,

представника третьої особи - Чернушенка В.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі №851/3/22

за позовом Кременчуцької районної державної (військової) адміністрації

до ОСОБА_1 третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Біланівський гірничо-збагачувальний комбінат"

про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності,

ВСТАНОВИВ

Кременчуцька районна державна (військова) адміністрація звернулась до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Біланівський гірнично-збагачувальний комбінат", в якому просить примусово відчужити у державну власність з мотивів суспільної необхідності земельну ділянку, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та має наступні характеристики: місцезнаходження - Козельщинська селищна рада Кременчуцького району Полтавської області (колишня Солоницька сільська рада Козельщинського району Полтавської області), площа 4,5454 га, кадастровий номер :00:001:0825, цільове призначення - для ведення фермерського господарства, під розміщення об`єктів, пов`язаних із видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2022 по справі № 851/3/22 за позовом Кременчуцької районної державної (військової) адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Біланівський гірничо-збагачувальний комбінат" про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

09.12.2022 до Другого апеляційного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду, в обґрунтування якої посилається на пропуск позивачем тримісячного строку звернення до суду із позовом про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності, передбаченого статтею 122 КАС України. Стверджує, що право на примусове відчуження земельних ділянок відповідача в судовому порядку виникло у Кременчуцької районної державної (військової) адміністрації через місяць після отримання ОСОБА_1 письмового повідомлення (24.01.2022) згідно зі ст. 10 Закону України від 17.11.2009 № 1559-VI «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» (далі - Закон № 1559-VI) та мало бути реалізоване позивачем протягом трьох місяців з цього часу. Наголошує, що позивач звернувся до суду з позовом 26.10.2022, а строк для такого звернення з відповідним позовом сплив 24.04.2022, що свідчить про недотримання позивачем процесуального строку та є підставою для залишення без розгляду позовної заяви відповідно до статті 123 КАС України.

Звернув увагу суду, що частина 3 статті 12 Закону № 1559-VI не застосовується до спірних правовідносин, оскільки не встановлює річний строк для звернення до суду з відповідним позовом, а встановлює лише строк дії чинності рішення про викуп, а право звернутись до суду протягом одного року у відповідного органу виникає лише в тому випадку, якщо відповідач надав згоду на проведення переговорів щодо умов викупу, але сторони протягом року не досягли домовленості щодо таких умов.

19.12.2022 від представника третьої особи надійшли заперечення на вказану заяву, в яких останній просив суд відмовити у її задоволенні. Вважає помилковими твердження представника відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду з таким позовом. Вважає хибними посилання відповідача на можливість звернення до суду протягом одного року лише у разі отримання згоди на проведення переговорів щодо умов викупу, оскільки положення абзацу 2 частини 3 статті 12 Закону № 1559-VI не містять таких обмежень. Наполягає на тому, що однорічний строк звернення суб`єкта владних повноважень до адміністративного суду з позовом про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності застосовується як при наявності згоди власника на проведення переговорів щодо умов викупу, так і при відсутності його відповіді про надання цієї згоди.

19.12.2022 від представника позивача надійшли заперечення на заяву представника відповідача, в яких з посиланням на абзац 2 частини 2 статті 122 КАС України наполягає на дотриманні строку звернення до суду у спірних відносинах, оскільки вказаною нормою процесуального права передбачено можливість встановлення законами інших строків для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень, ніж встановлений цією статтею, що має наслідком застосування при обчисленні строку звернення до суду положень абзацу 2 частини 3 статті 12 Закону 1559-VI, яким встановлено інший строк, ніж три місяці, а саме один рік з дня прийняття рішення про викуп земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, для суспільних потреб з підстав, які допускають примусове відчуження цих об`єктів з мотивів суспільної необхідності.

Представник позивача та представник третьої особи в судовому засіданні підтримали свої заперечення та просили суд відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про залишення позову без розгляду.

Представник відповідача у судовому засіданні просив задовольнити заяву, підтримав її вимоги та наполягав на недотриманні позивачем строку звернення до суду з позовом про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності.

Заслухавши суддю доповідача, доводи представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви представника відповідача, виходячи з наступного.

Спірним у даній справі є питання додержання позивачем, суб`єктом владних повноважень, строку звернення до суду з позовом про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності.

Положеннями частини 4 статті 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Для того, щоб адміністративний позов був прийнятий до провадження судом, позивачу необхідно дотримуватись порядку подання позовної заяви в межах реалізації права на звернення до суду та кореспондуючого права на повноважний суд з урахуванням положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 55 Конституції України, частини 4статті 5 КАС України.

Крім того, пунктами 6, 7 частини п`ятої статті 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.

Отже, учасник справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на звернення з позовом до суду, повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання своїх процесуальних обов`язків, вимог закону і суду, зокрема стосовно належного оформлення позовної заяви, в тому числі щодо своєчасного пред`явлення позову для чого особа, зацікавлена у її поданні, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини 3 якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Частиною 1 статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Водночас, особливості строків звернення до адміністративного суду врегульовано статтею 122 КАС України. Зокрема, частиною 1 цієї статті передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Отже, за загальним правилом строк звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень становить три місяці з дня виникнення підстав, що дають йому право на пред`явлення до суду визначених законом позовних вимог. Застосування інших строків звернення до суду допускається лише якщо такі встановлені Кодексом адміністративного судочинства України або іншими законами.

Позивач, як суб`єкт владних повноважень, обґрунтовуючи дотримання ним строку звернення до суду посилається на абзац 2 частини 3 статті 12 Закону № 1559-VI, яким встановлено інший строк для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень, ніж три місяці, а саме один рік з дня прийняття рішення про викуп земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, для суспільних потреб з підстав, які допускають примусове відчуження цих об`єктів з мотивів суспільної необхідності.

Колегія суддів зазначає, що правові, організаційні та фінансові засади регулювання суспільних відносин, що виникають у процесі відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності визначені в Законі № 1559-VI.

Порядок викупу земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, для суспільних потреб передбачений статтею 12 Закону № 1559-VI.

Відповідно до частини 2 статті 12 Закону № 1559-VI викуп земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, може здійснюватися лише за згодою їх власників.

У разі досягнення згоди щодо викупу земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, сторони укладають договір купівлі-продажу (іншого правочину, що передбачає передачу права власності).

Відповідно до статті 16 Закону № 1559-VI орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, у разі недосягнення згоди з власником земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо їх викупу для суспільних потреб відповідно до розділу II цього Закону звертається до адміністративного суду із позовом про примусове відчуження зазначених об`єктів.

Згідно з абзацом 1, 2 частини 3 статті 12 Закону № 1559-VI у разі якщо протягом одного року з дня прийняття рішення про викуп земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, для суспільних потреб (крім випадків, коли допускається примусове відчуження цих об`єктів з мотивів суспільної необхідності) договір купівлі-продажу (іншого правочину, що передбачає передачу права власності) з власником земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, не укладений, таке рішення втрачає чинність.

Рішення про викуп земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, для суспільних потреб з підстав, які допускають примусове відчуження цих об`єктів з мотивів суспільної необхідності, втрачає чинність у разі, якщо протягом одного року з дня прийняття рішення відповідний орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування не звернувся до суду з позовом про примусове відчуження цих об`єктів або якщо рішення суду про відмову у задоволенні цього позову набрало законної сили.

З аналізу наведеної норми слідує, що лише у разі спливу однорічного строку, протягом якого відповідний орган не реалізував своє право на звернення до суду з позовом про примусове відчуження, рішення про викуп земельної ділянки з підстав, які допускають примусове відчуження цих об`єктів з мотивів суспільної необхідності, втрачає чинність. Зміст абзацу 2 части 3 статті 12 Закону № 1559-VI дозволяє дійти висновку, що законодавець надав суб`єкту владних повноважень право на звернення до суду з відповідним позовом протягом одного року з моменту прийняття рішення про викуп об`єкта з мотивів суспільної необхідності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами представників позивача та третьої особи про встановлення абзацом 2 частини 3 статті 12 Закону № 1559-VI іншого строку звернення до суду суб`єкта владних повноважень з адміністративним позовом про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності, ніж передбачено ч. 2 ст. 122 КАС України, а саме протягом одного року з дня прийняття рішення відповідним органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування про викуп земельної ділянки.

Колегія суддів відхиляє доводи представника відповідача про необхідність застосування до спірних відносин положень частини 2 статі 122 КАС України, якими передбачений тримісячний строк звернення до суду суб`єкта владних повноважень, оскільки в даному випадку застосуванню підлягають положення спеціального Закону № 1559-VI, яким встановлюється річний строк звернення до суду.

Твердження представника відповідача про те, що право на звернення до суду суб`єкта владних повноважень протягом одного року виникає лише у разі отримання згоди на проведення переговорів щодо умов викупу спростовуються наведеними вище висновками колегії суддів та положеннями Закону № 1559-VI. Приписи статті 12 Закону № 1559-VI не містять жодних застережень про які вказує представник відповідача у своїй заяві.

Таким чином, однорічний строк звернення суб`єкта владних повноважень до адміністративного суду з позовом про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності застосовується як при наявності згоди власника на проведення переговорів щодо умов викупу, так і при відсутності його відповіді про надання цієї згоди.

Приписами статті 15 Закону № 1559-VI встановлені підстави для примусового відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності

Абзацом 1 частини 1 вказаної статті передбачено, що у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об`єктів для суспільних потреб зазначені об`єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно під розміщення: об`єктів національної безпеки і оборони; лінійних об`єктів та об`єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, магістральних трубопроводів, ліній електропередачі, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об`єктів, необхідних для їх експлуатації; об`єктів, пов`язаних із видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення; об`єктів природно-заповідного фонду; кладовищ.

Примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності здійснюється за рішенням суду (частина 3 статті 15 Закону № 1559-VI).

Отже, у разі наявності підстав для примусового відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності, передбачених статтею 15 Закону № 1559-VI, та неотримання згоди власника земельної ділянки на її продаж, у суб`єкта владних повноважень, який прийняв рішення про викуп земельної ділянки виникає право звернутись до суду з позовом про примусове відчуження зазначених об`єктів.

Колегією суддів встановлено, що Кременчуцька районна державна адміністрація Полтавської області 18.01.2022 за результатами розгляду клопотання ТОВ Біланівський гірничо-збагачувальний комбінат від 30 грудня 2021 року № 1506/12-21 про викуп земельної ділянки приватної власності для суспільних потреб - розміщення та обслуговування об`єктів пов`язаних з видобуванням корисних копалин прийняла розпорядження № 4 від 18.01.2022 «Про викуп земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, для суспільних потреб».

Так, пунктом 1 розпорядження визначено викупити для суспільних потреб у громадянина ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства (кадастровий номер :00:001:0825) площею 4,5454 га, яка розташована на території Солоницької сільської ради, Кременчуцького району (колишнього Козельщинського району), Полтавської області та належить йому на праві приватної власності, яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 26 грудня 2014 року за № 8288626.

Матеріалами справи підтверджується, що повідомлення про прийняте рішення щодо викупу земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності від 21.01.2022 № 2592/м35 було відправлено ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та отримане ним 24.01.2022, що підтверджується копією рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 25) та не заперечується сторонами.

Колегією суддів встановлено, що згоди на викуп земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0825 ОСОБА_1 не надавав.

Отже, не отримавши згоди власника земельної ділянки, Кременчуцька районна державна (військова) адміністрація, та скориставшись правом, передбаченим статтею 16 Закону № 1559-VI, 28.10.2022 звернулась до Другого апеляційного адміністративного суду із позовом про примусове відчуження земельної ділянки.

Як встановлено судом, в даній справі сплив спеціального річного строку звернення до суду з позовом про примусове відчуження земельної ділянки починається з дня прийняття рішення про викуп земельної ділянки, а саме розпорядження № 4 від 18.01.2022 «Про викуп земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, для суспільних потреб» (18.01.2022) та закінчується (18.01.2023). Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом 28.10.2022 колегія суддів дійшла висновку про дотримання ним спеціального річного строку звернення до суду, передбаченого частиною 3 статті 12 Закону № 1559-VI.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач звернувся до суду з дотриманням строку звернення до суду з позовом про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності, встановленого частиною 3 статті 12 Закону № 1559-VI.

Керуючись статтями 122, 123, 241, 243, 248, 256 КАС України, суд -

У Х В А Л И В

У задоволенні заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі № 851/3/22 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Жигилій С.П. Русанова В.Б.

Повний текст ухвали складено 21.12.2022