Справа № 280/5185/22
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 грудня 2022 року Справа № 280/5185/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового, за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ (Україна, 69057, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ПРОСПЕКТ СОБОРНИЙ, будинок 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі позивач) до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ (далі відповідач), в якому позивач просить суд

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо незарахування стажу роботи ОСОБА_1 у закладах з надання психіатричної допомоги з 01 квітня 2004 року по 01 листопада 2006 року, з 03 листопада 2006 року по 31 березня 2020 року, з 01 квітня 2020 року по 30 червня 2021 року у подвійному розмірі.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 у закладах з надання психіатричної допомоги з 01 квітня 2004 року по 01 листопада 2006 року, з 03 листопада 2006 року по 31 березня 2020 року, з 01 квітня 2020 року по 30 червня 2021 року у подвійному розмірі, у зв`язку із чим перерахувати та виплатити їй пенсію за віком з 16 вересня 2021 року із урахуванням різниці, що вже була виплачена.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у справі №280/10444/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області ОСОБА_1 перераховано пенсію за віком.

За результатами виконання вищезазначеного судового рішення у червні 2022 року позивач отримала виплату пенсії за період з 16 вересня 2021 року по 31 травня 2022 року. Однак, з листа відповідача від 01 липня 2022 року №6386-6054/Д- 02/8-0800/22 позивачу стало відомо про те, що при призначенні пенсії відповідачем повторно допущено порушення її прав, оскільки до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи в психіатричних закладах охорони здоров`я з 01 квітня 2004 року по 01 листопада 2006 року, з 03 листопада 2006 року по 31 березня 2020 року, з 01 квітня 2020 року по 30 червня 2021 року у подвійному розмірі, що вбачається з копії розрахунку стажу. Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо неподвоєння її стажу за періоди роботи передбачені статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» такою, що суперечать чинному законодавству, та не відповідає критеріям правомірності дій і рішень суб`єкта владних повноважень, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, а тому є протиправною.

Ухвалою суду від 05 вересня 2022 року відкрито провадження у справі № 280/5185/22; ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечуючи проти пред`явлених позовних вимог, вказує, що враховуючи приписи частини 4 статті 24 Закону України «По загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у позивача відсутні підстави для зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоди її роботи у медичному закладі, а тому дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі спірного періоду роботи є правомірними.

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з таких підстав.

Із записів, які містяться у трудовій книжці ОСОБА_2 , а також довідки некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» від 26 серпня 2022 року № 58 вбачається, що остання з 18 листопада 1991 року по 30 березня 2020 року працювала в Запорізькому обласному наркологічному диспансері, який 01 серпня 2003 року був перейменований комунальну установу «Обласний клінічний наркологічний диспансер», а 31 березня 2020 року позивач звільнена із вказаної установи у зв`язку із переводом в комунальне некомерційне підприємство «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги».

Згідно записів трудової книжки у період з 01 квітня 2004 року по 01 листопада 2006 року позивач, з 03 листопада 2006 року по 31 березня 2020 року позивач працювала на посаді фельдшера лаборанта в комунальній установі «Обласний клінічний наркологічний диспансер», а з 01 квітня 2020 року по 30 червня 2021 року на посаді фельдшера-лаборанта в комунальному некомерційному підприємстві «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги».

02 листопада 2006 року позивачу первинно призначено пенсію за вислугу років, відповідно до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", як працівнику сфери охорони здоров`я.

16 вересня 2021 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-ІV).

Відповідачем з 16 вересня 2021 року переведено позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно з Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Однак, при призначенні пенсії за віком фахівцями розрахований розмір пенсії із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-й, 2015-й і 2016-й роки.

Не погодившись із діями відповідача в частині розрахунку розміру пенсії позивача, ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року по справі № 280/10444/21, яке набрало законної сили 11 квітня 2022 року, визнано протиправними дії Головного управляння Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням вимог частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Також, вказаним рішенням суду Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зобов`язано призначити з 16 вересня 2021 року ОСОБА_1 , пенсію за віком відповідно до частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2018-2020 роки, виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.

Листом від 01 липня 2022 року позивача повідомлено про те, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року по справі № 280/10444/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області позивачу з 16 вересня 2021 року призначено пенсію за віком відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «ро загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2018-2020 роки.

У липні 2022 року представник позивача звернулась із адвокатським запитом до ГУ ПФУ в Запорізькій області про надання інформації щодо періодів роботи зарахованих до стажу роботи на підставі довідки Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» від 26 серпня 2021 року № 58, копія якої міститься в матеріалах справи.

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 04 серпня 2022 року позивача повідомлено про те, що періоди з 16 вересня 1992 року по 24 вересня 1992 року, з 23 серпня 1993 року по 06 вересня 1993 року, з 13 вересня 1994 року по 26 вересня 1994 року ОСОБА_1 зараховані в подвійному розмірі. Що стосується періоду з 01 січня 2004 року по 30 червня 2021 року позивачу повідомлено про те, що з 01 січня 2004 року зараховуються до стажу у подвійному розмірі тільки при первинному призначенні пенсії за вислугу років для визначення права відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». З огляду на те, що первинно пенсія була призначена позивачу 02 листопада 2006 року, то підстави для зарахування до стажу роботи позивача періоду з 01 січня 2004 року по 30 червня 2021 року відсутні.

Аналогічну інформацію щодо відсутності підстав для зарахування до стажу роботи позивача у подвійному розмірі періоду роботи з 01 січня 2004 року по 30 червня 2021 року містить лист відповідача від 10 серпня 2022 року.

Бездіяльність відповідача щодо незарахування до стажу роботи у подвійному розмірі періоду роботи періоду з 01 січня 2004 року по 30 червня 2021 року стала підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом за захистом порушених, на її думку, прав та інтересів.

Також, суд зазначає, що робота позивача у психіатричних закладах у спірний період відповідачем у відзиві на позов та листах, копії яких були надані позивачем до суду із позовом, не спростовується.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до статті 24 Закон №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон №1058-IV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII).

Так, відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога - комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медичну та психологічну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин.

Фахівець - медичний працівник (лікар, медична сестра, фельдшер), психолог, соціальний працівник та інший працівник, який має відповідну освіту та спеціальну кваліфікацію і бере участь у наданні психіатричної допомоги.

Заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.

Амбулаторна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, в амбулаторних умовах;

Стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців до видів діяльності Комунальної установи «Обласний клінічний наркологічний диспансер», яка припинила свою діяльність з 30 жовтня 2020 року у зв`язку із реорганізацією, належали медична практика 86.22 (цей клас включає медичне консультування та лікування у сфері спеціальної медицини лікарями-спеціалістами та хірургами) та діяльність лікарняних закладів 86.10 (цей клас включає короткострокове та тривале перебування пацієнтів у лікарнях широкого профілю, які здійснюють медичну, діагностичну та лікувальну діяльність (наприклад, громадські та обласні лікарні, лікарні некомерційних організацій, університетські лікарні, військові шпиталі та в`язничні лікарні), та лікарняні установи спеціального призначення (наприклад, наркологічні та психіатричні клініки, інфекційні лікарні, пологові будинки, санаторно-курортні заклади).

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців до видів діяльності Некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» належать Загальна медична практика код 86.21 (цей клас включає медичне консультування та лікування у сфері загальної медицини, які надають лікарі загального профілю),

Спеціалізована медична практика код 86.22 (цей клас включає медичне консультування та лікування у сфері спеціальної медицини лікарями-спеціалістами та хірургами) та діяльність із догляду за хворими із забезпеченням проживання код 87.10 (цей клас включає діяльність: будинків для осіб похилого віку з послугами медсестер, реабілітаційних закладів будинків відпочинку з послугами медсестер, закладів медсестер, будинків догляду).

Отже, комунальна установа «Обласний клінічний наркологічний диспансер» та Некомерційне підприємство «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» у період з 2004 по 2021 рік були призначені для надання психіатричної допомоги і в розумінні статті 60 Закону "Про пенсійне забезпечення" є повноцінними закладами з надання психіатричної допомоги.

З огляду на наведене, робота в комунальній установі «Обласний клінічний наркологічний диспансер» та Некомерційному підприємстві «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» у спірний період на посаді фельдшера дає право на зарахування стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону №1788-XII.

Відповідно до вимог статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Для визначення права на пенсію за вислугу років спеціальний стаж роботи як до 01 січня 2004 року, так і після цієї дати зараховується за даними трудової книжки.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з аналізу встановлених фактичних обставин справи на підставі наведених норм законодавства, суд прийшов до висновку про наявність порушення прав позивача з боку відповідача щодо відмови в зарахуванні в подвійному розмірі періодів роботи в психіатричних закладах з 01 квітня 2004 року по 01 листопада 2006 року, з 03 листопада 2006 року по 31 березня 2020 року, з 01 квітня 2020 року по 30 червня 2021 року.

Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору у розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ (Україна, 69057, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ПРОСПЕКТ СОБОРНИЙ, будинок 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо незарахування стажу роботи ОСОБА_1 у закладах з надання психіатричної допомоги з 01 квітня 2004 року по 01 листопада 2006 року, з 03 листопада 2006 року по 31 березня 2020 року, з 01 квітня 2020 року по 30 червня 2021 року у подвійному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 у закладах з надання психіатричної допомоги з 01 квітня 2004 року по 01 листопада 2006 року, з 03 листопада 2006 року по 31 березня 2020 року, з 01 квітня 2020 року по 30 червня 2021 року у подвійному розмірі, у зв`язку із чим перерахувати та виплатити їй пенсію за віком з 16 вересня 2021 року із урахуванням різниці, що вже була виплачена.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 21 грудня 2022 року.

Суддя Д.В. Татаринов