Справа № 420/26495/21
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/26495/21
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Подільської міської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року: позов ОСОБА_1 задоволено; визнано протиправною бездіяльність Подільської міської ради Подільського району Одеської області щодо неприйняття рішення при розгляді клопотання ОСОБА_1 від 19.07.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (орієнтовною) площею 2,00 га. у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення Подільської міської ради, Подільського району Одеської області за межами населеного пункту Ліпецьке Подільської міської ради Подільського району Одеської області; Подільську міську раду Подільського району Одеської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 19.07.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (орієнтовною) площею 2,00 га. у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення Подільської міської ради, Подільського району Одеської області за межами населеного пункту Ліпецьке Подільської міської ради Подільського району Одеської області, та прийняти рішення по даному клопотанню з урахуванням правової оцінки, наданої судом; стягнуто з Подільської міської ради Подільського району Одеської області за рахунок бюджетних асигнувань Подільської міської ради Подільського району Одеської області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн.

14 липня 2022 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у даній справі про стягнення з Подільської міської ради Подільського району Одеської області за рахунок бюджетних асигнувань Подільської міської ради Подільського району Одеської області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн., в якому боржник - Подільська міська рада Подільського району Одеської області.

Представником позивача 25 жовтня 2022 року за вх. № ЕС/33235/22 подано до суду заяву про встановлення способу та порядку виконання рішення суду, а саме встановити новий спосіб і порядок виконання рішення суду - стягнути з Виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн.

Вказана заява обґрунтована тим, що позивач надав оригінал виконавчого листа до Управляння Державної казначейської служби України у Подільському р-ні Одеської області для виконання судового рішення про стягнення коштів. Управляння Державної казначейської служби України у Подільському р-ні Одеської області повернуло виконавчий лист стягувачу в зв`язку з тим, що боржником визначено Подільську міську раду Подільського району Одеської області (), яка не обслуговується органами Казначейства.

Позивач у заяві вказує, що відмова Державної казначейської служби України у Подільському районі Одеської області від його виконання робить його виконання неможливим у визначений початково спосіб, а також визнання відповідачем конкретної суми для відшкодування, потрібно змінити спосіб і порядок виконання рішення суду у даній справі на стягнення з відповідача визначеної судом суми судових витрат перед позивачем. Застосування такого способу виконання є найбільш ефективним за наявності відомостей про суму боргу та відсутності доказів відсутності коштів на рахунку відповідача.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу рішення суду відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про заміну способу і порядку виконання рішення суду у справі № 420/26495/21 за адміністративним позовом до Подільської міської ради Подільського району Одеської області про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Апелянт вважає зазначену ухвалу суду незаконною, такою, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування ухвали.

Згідно з вимогами ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Приписами статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною другою статті 378 КАС України передбачено, що заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно з вимогами частини третьої статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Правила ст.378 КАС України не містять виключного переліку обставин, які є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Водночас, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення, або роблять неможливим виконання судового рішення.

Під зміною чи встановленням способу і порядку виконання рішення слід розуміти вжиття адміністративним судом нових заходів для реалізації судового рішення, які сприятимуть забезпеченню його виконання.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною другою статті Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з приписамип.3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

У відповідності до вимог п.26 Порядку № 845, безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Безспірне списання коштів з рахунків бюджетних установ у частині власних надходжень здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку надходжень на відповідному рахунку за визначеним кодом економічної класифікації видатків бюджету з урахуванням вимог пункту 28 цього Порядку.

Судові витрати, штрафні санкції безспірно списуються за відповідним кодом економічної класифікації видатків бюджету. В разі коли у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів зазначений код не передбачений або за таким кодом до кінця бюджетного періоду сума бюджетних асигнувань менша, ніж сума списання, або відсутні відкриті асигнування (залишки коштів на рахунках), безспірне списання судових витрат, штрафів здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету, за яким здійснюється стягнення коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів.

Безспірне списання коштів з рахунків підприємств, установ, організацій здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку коштів на рахунку.

Орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань з урахуванням положень пункту 25 цього Порядку.

Згідно з вимогами п.29 Порядку №845, у разі неможливості визначення кодів класифікації видатків бюджету або рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів, орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа надсилає до боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, запит для встановлення відповідних даних із зазначенням строку надання відповіді.

Якщо боржник, який є одержувачем бюджетних коштів, повідомляє про те, що заборгованість за виконавчими документами не відповідає заходам, передбаченим бюджетною програмою, які їх уповноважили виконувати, та надає документи, які це підтверджують, орган Казначейства повертає виконавчі документи стягувачу для стягнення таких коштів через органи виконавчої служби.

В свою чергу, відповідно до положень ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року, яке набрало законної сили 13 травня 2022 року, єдиним боржником у зобов`язанні щодо відшкодування позивачу судових витрат є виключно Подільська міська рада Подільського району Одеської області.

Виконавчий комітет Подільської міської ради Подільського району Одеської області не був та не є стороною у справі №420/26495/21, щодо нього позивачем не заявлялись жодні позовні вимоги, а отже ця юридична особа не може виконувати обов`язки за боржника - Подільську міську раду Подільського району Одеської області, без існування визначених законом підстав.

З огляду на наведене, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що у спірних правовідносинах Виконавчий комітет Подільської міської ради Подільського району Одеської області є правонаступником Подільської міської ради, оскільки по-перше: на даний момент, жодний із зазначених органів не перебуває у процесі реорганізації або ліквідації, по-друге: з системного аналізу приписів Закону України «Про місцеве самоврядування», вбачається, що Подільська міська рада Подільського району Одеської області () та Виконавчий комітет Подільської міської ради Подільського району Одеської області () є самостійними юридичними особами та суб`єктами права, які наділені цивільною правоздатністю і дієздатністю, тобто здатністю від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав і нести обов`язки та самостійно брати участь у правовідносинах, бути позивачем та відповідачем у суді.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що у даному випадку заява позивача про зміну способу та порядку виконання рішення суду за своєю правовою природою у розумінні положень ст.378 КАС України не є заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, а по своїй суті є заявою про заміну сторони боржника - з Подільської міської ради Подільського району Одеської області на Виконавчий комітет Подільської міської ради Подільського району Одеської області на стадії виконання рішення суду.

При цьому, на думку колегії суддів, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Водночас змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Тобто, перекладання зобов`язань боржника за рішенням суду на особу, яка не приймала участі у розгляді судової справи, не відповідає меті застосування правового інституту зміни способу і порядку виконання рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 липня 2020 року у справі № 130/2176/17.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325; 328 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.