Справа № 340/1176/21
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Кропивницький Справа №340/1176/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління ДПС у Кіровоградській області

про визнання протиправними дій, скасування вимоги та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про:

- визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Кіровоградській області щодо нарахування ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 р. по 31.01.2021 р. зобов`язання по єдиному внеску в сумі 20 463,56 грн, у тому числі: недоїмка 15 691,78 грн; штрафи 1 067,82 грн; пеня 3 703,96 грн.

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 04.02.2021 р. №Ф-100107-53 на суму 20 463,56 грн, а саме: недоїмка 15 691,78 грн; штрафи 1 067,82 грн; пеня 3 703,96 грн.

- зобов`язання Головного управління ДПС у Кіровоградській області списати ОСОБА_1 заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 20 463,56 грн, а саме: недоїмка 15 691,78 грн; штрафи 1 067,82 грн; пеня 3 703,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в Олександрійській ДПІ Олександрійського управління ГУ ДПС у Кіровоградській області як фізична особа-підприємець з 16.06.2010 р. по 08.04.2019 р. і була на загальній системі оподаткування. На даний час позивачка перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області та отримує пенсію по інвалідності 2 групи. Позивачці за період з 01.01.2017 р. по 31.03.2019 р. в ІКП в автоматичному режимі відповідачем нарахований єдиний внесок в сумі 21 030,90 грн, в тому числі: за 2017 рік 8 448,00 грн, за 2018 рік 9 828,72 грн, за І квартал 2019 року 2 754,18 грн. Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 13.11.2018 р. №Ф-100107-53 на суму 15 819,54 грн. З позивачки на погашення суми боргу стягнуто 4 957,30 грн. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 р. у справі №340/2572/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Кіровоградській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-100107-53 від 13.11.2018 р., надіслану ОСОБА_1 , визнано протиправними дії відповідача щодо нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в інтегрованій картці платника недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за IV квартал 2018 року та за І квартал 2019 року, зобов`язано відповідача виключити з інтегрованої картки платника фізичної особи підприємця ОСОБА_1 недоїмку зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нараховану за IV квартал 2018 року та за І квартал 2019 року, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Представник позивача вказує, що незважаючи на відсутність у позивачки обов`язку зі сплати єдиного внеску у 2017 році, у 2018 році, у 2019 році, у 2020 році та у січні 2021 року, Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 04.02.2021 р. №Ф-100107-53 на суму 20 463,56 грн, а саме: недоїмка 15 691,78 грн; штрафи 1 067,82 грн.; пеня 3 703,96 грн. Представник позивача зауважує, що відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 від 29.05.2020 р. у період з 2017 по 2019 роки страхувальником роботодавцем ТОВ «Катеринославські меблеві майстерні» за позивачку як застраховану особу нараховувався та сплачувався єдиний внесок у повному розмірі. Позивачка у період з 01.01.2017 р. по 31.03.2019 р. не здійснювала підприємницьку діяльність та, відповідно, не отримувала від неї дохід, а 08.04.2019 р. припинила підприємницьку діяльність та з 29.01.2020 р. отримує пенсію по інвалідності. Представник позивача зазначає, що з огляду на відсутність у позивачки обов`язку зі сплати єдиного внеску у вказані періоди, нарахування їй зобов`язань з єдиного внеску на суму 20 463,56 грн за ці періоди в оскаржуваній вимозі є незаконним.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву у якому він заперечив щодо задоволення позову (а.с.32-34). Представник відповідача вказує, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 16.06.2010 р., взята на податковий облік та перебувала на загальній системі оподаткування. Відповідно до відомостей отриманих від державного реєстратора, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 прийнято 08.04.2019 р. рішення щодо припинення підприємницької діяльності, стан платника 11 припинено, але не знято з обліку. Станом на 01.01.2021 р. недоїмка зі сплати єдиного внеску складала 15 691,78 грн за рахунок нарахувань єдиного внеску протягом 2017 2019 роки та часткового погашення недоїмки. Всього нараховано ЄСВ за 2017 2019 роки у сумі 21 030,90 грн: 8 448,00 грн за 2017 рік; 9 828,72 грн за 2018 рік; 2 754,18 грн за січень березень 2019 року. Відповідно до поданої ФОП ОСОБА_1 заяви від 08.02.2021 р. №2730/6 №2730 щодо списання заборгованості по єдиному внеску та висновку №69 від 15.02.2021 р., заступником керівника ГУ ДПС у Кіровоградській області прийнято рішення про списання боргу (недоїмки) з єдиного внеску №113-11-28-13-03-18 від 24.02.2021 р. в сумі 15 691,78 грн сума єдиного внеску (недоїмки). Списано ЄСВ в сумі 15 691,78 грн, що відображено в інтегрованій картці платника податку, заборгованість по ЄСВ складає 4 771,78 грн. Згідно з інтегрованою карткою платника податків ОСОБА_1 станом на 28.04.2021 р. позивач має заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 4 771,78 грн за рахунок донарахованих штрафних санкцій та пені рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені №000236/11-28-04-14/ НОМЕР_1 від 14.01.2021 р.

Позивачем подано відповідь на відзив у якій зазначено, що доводи наведені у відзиві не спростовують тієї обставини, що відповідач нарахувавши ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 р. по 31.01.2021 р. зобов`язання по єдиному внеску в сумі 20 463,56 грн, в тому числі недоїмка 15 691,78 грн, штраф 1 067,82 грн, пеня 3 703,96 грн діяв неправомірно; що вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 04.02.2021 р. №Ф-100107-53 на суму 20 463,56 грн, а саме недоїмка 15 691,78 грн, штраф 1 067,82 грн, пеня 3 703,96 грн підлягає скасуванню (а.с.61-62).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними дій, скасування вимоги та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху (а.с.18).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.27).

12.05.2021 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.46).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 р. витребувано докази (а.с.64).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.12.2022 р. закрито провадження у справі №340/1176/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними дій, скасування вимоги та зобов`язання вчинити певні дії, в частині позовної вимоги про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Кіровоградській області щодо нарахування ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 р. по 31.03.2019 р. зобов`язання по єдиному внеску (а.с.73).

Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16.06.2010 р. зареєстрована як фізична особа-підприємець та 17.06.2010 р. взята на облік як платник єдиного внеску (а.с.35-36). 08.04.2019 р. ОСОБА_1 припинено підприємницьку діяльність за власним рішенням (а.с.35-36).

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання протиправними дій ГУ ДПС у Кіровоградській області щодо нарахування їй за період з 01.01.2017 року по 31.03.2019 року зобов`язання по єдиному внеску в сумі 21 030,90 грн., в тому числі за 2017 рік 8 448 грн, за 2018 рік 9 828,72 грн, за І квартал 2019 року 2 754,18 грн; визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску №Ф-100107-53 від 13.11.2018 року у сумі 15 819,54 грн; зобов`язання ГУ ДПС у Кіровоградській області списати їй заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 16 073,60 грн; стягнення з ГУ ДПС у Кіровоградській області 4 957,30 грн на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями та діями (справа №340/2572/20).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 р. у справі №340/2572/20, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 р. (а.с.56-59), адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області задоволено частково; визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Кіровоградській області про сплату богу (недоїмки) №Ф-100107-53 від 13.11.2018 року, надіслану ОСОБА_2 ; визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Кіровоградській області щодо нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в інтегрованій картці платника недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за ІV квартал 2018 року та за І квартал 2019 року; зобов`язано Головне управління ДПС у Кіровоградській області виключити з інтегрованої картки платника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 недоїмку зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нараховану за ІV квартал 2018 року та за І квартал 2019 року; у задоволені решти позовних вимог відмовлено (а.с.47-55).

Рішенням Головного управління ДПС у Кіровоградській області №000236/11-28-04-14/ НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 14.01.2021 р. на підставі ч.10, п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування застосовано до ОСОБА_1 штраф у розмірі 1 067,82 грн за період з 10.02.2018 р. до 17.12.2020 р. та нараховано пеню у розмірі 3 703,96 грн (а.с.68).

В інтегрованій картці платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 відображена заборгованість за період з 01.01.2017 р. по 31.01.2021 р. зобов`язання по єдиному внеску у сумі 20 463,56 грн, у тому числі 15 691,78 грн недоїмка, 1 067,82 грн штраф, 3 703,96 грн пеня (а.с.38-41).

Так, в інтегрованій картці платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 відображено нарахування недоїмки за 2017 рік у розмірі 8 448 грн (704 грн х 12), за 2018 рік у розмірі 9 828,72 грн (819,06 грн х 12), за І квартал 2019 року у розмірі 2 754,18 грн. (918, 06 грн х 3), що сукупно становить 21 030,90 грн (а.с.38-41). Із урахуванням сплати 5 339,12 грн сума недоїмки за період з 01.01.2017 р. по 31.03.2019 р. становить 15 691,78 грн (21 030,90 грн 5 339,12 грн) (а.с.38-41).

Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2021 р. №Ф-100107-53, з огляду на зміст якої станом на 31.01.2021 р. заборгованість ОСОБА_1 з єдиного внеску становить 20 463,56 грн. у тому числі 15 691,78 грн недоїмка, 1 067,82 грн штраф, 3 703,96 грн пеня (а.с.7).

З огляду на висновок Головного управління ДПС у Кіровоградській області №69 від 15.02.2021 р. фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 дотримано умови, передбачені пунктом 915 Закону №2464 для списання сум недоїмки, а також штрафів та пені, нарахованої на ці суми, у зв`язку з чим підлягає списанню заборгованість у сумі 20 463,56грн, в тому числі недоїмка 15 691,78 грн, штрафна санкція 1 067,82 грн, пеня 3 703,96 грн (а.с.42).

Рішенням Головного управління ДПС у Кіровоградській області №113-11-28-13-03-18 про списання боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 24.02.2021 р. списано борг (недоїмку) з єдиного внеску відповідно до пунктом 915 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. №2464-VI несплачені ФОП ОСОБА_1 суми єдиного внеску в сумі 15 691,78 грн (а.с.43).

Зі змісту інтегрованої картки платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 судом встановлено, що станом на 28.02.2021 р. відображена заборгованість у сумі 4 771,78 грн, у тому числі штрафна санкція 1 067,82 грн, пеня 3 703,96 грн (а.с.41, зі зворотного боку). При цьому сума 15 691,78 грн. відображена як списана (а.с.41, зі зворотного боку).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. №2464-VI (далі за текстом Закон №2464).

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону №2464 визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З огляду на п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Окрім того, пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску визначено фізичних осіб-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з абз.1 п.1, п.3 ч.1 статті 7 Закону №2464 єдиний внесок нараховується:

- для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Разом з тим, відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї статусу фізичної особи-підприємця Законом №2464 не врегульовано.

Вирішуючи позовну вимогу про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Кіровоградській області щодо нарахування ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 р. по 31.01.2021 р. зобов`язання по єдиному внеску в сумі 20 463,56 грн, у тому числі: недоїмка 15 691,78 грн; штрафи 1 067,82 грн; пеня 3 703,96 грн в частині періоду з 01.04.2019 р. по 31.01.2021 р. суд зазначає наступне.

Відповідно до інтегрованої картки платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 судом встановлено, що недоїмка у розмірі 15 691,78 грн нарахована за період з 01.01.2017 р. по 31.03.2019 р. Оцінка діям щодо нарахування такої недоїмки надана судом у рішенні Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 р. у справі №340/2572/20.

Натомість у період з 01.04.2019 р. по 31.01.2021 р. ОСОБА_1 Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області недоїмка з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нараховувалася (а.с.38-41).

Разом з тим, штраф у сумі 1 067,82 грн та пеня 3 703,96 грн нараховані рішенням Головного управління ДПС у Кіровоградській області №000236/11-28-04-14/ НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 14.01.2021 р., а тому у разі незгоди з нарахуванням відповідних штрафу та пені, захист порушеного права належить здійснювати у спосіб оскарження такого рішення, а не дій суб`єкта владних повноважень.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Кіровоградській області щодо нарахування ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 р. по 31.01.2021 р. зобов`язання по єдиному внеску в сумі 20 463,56 грн, у тому числі: недоїмка 15 691,78 грн; штрафи 1 067,82 грн; пеня 3 703,96 грн в частині періоду з 01.04.2019 р. по 31.01.2021 р. задоволенню не підлягає.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 04.02.2021 р. №Ф-100107-53 на суму 20 463,56 грн, а саме: недоїмка 15 691,78 грн; штрафи 1 067,82 грн; пеня 3 703,96 грн, суд враховує наступне.

Необхідними умовами для сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, однак за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, розмір єдиного внеску не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому задля досягнення зазначеної мети законодавчо встановлений обов`язок зі сплати фізичними особами-підприємцями мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

У постанові Верховного Суду від 04.12.2019 р. у справі №440/2149/19 (провадження №К/9901/28514/19) сформовано правовий висновок відповідно до якого особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Верховний Суд зазначив, що інше тлумачення норм Закону №2464 щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на зазначену норму, учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили, постановленими в іншій адміністративній справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені. Водночас передбачене частиною четвертою статті 78 КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не свідчить про неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Для спростування преюдиційних обставин, передбачених частиною четвертою статті 78 КАС України, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 р. у справі №340/2572/20, яке набрало чинності 16.03.2021 р., встановлено, що позивачка у 2017, 2018, 2019 роках (до 08.04.2020 року) була зареєстрована як фізична особа-підприємець, а тому належала до кола платників єдиного внеску, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI. Матеріали справи свідчать, що у вказані періоди позивачка була працевлаштована як працівник у ТОВ «Катеринославські меблеві майстерні», що підтверджується довідкою №Є1 від 05.06.2020 року. Як вбачається з наданих позивачкою індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5, щомісяця у 2017, 2018, 2019 роках роботодавцем страхувальником ТОВ «Катеринославські меблеві майстерні» за позивачку як за застраховану особу нараховувався та сплачувався єдиний внесок (а.с.47-55).

Таким чином, рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили встановлено факт, що за період з 2017 р. по 2019 р. ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах із ТОВ «Катеринославські меблеві майстерні», яке сплачувало за неї єдиний внесок за вказаний період.

При цьому під час розгляду даної справи відповідачем не надано доказів, які б спростовували зазначені обставини, встановлені рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 р. у справі №340/2572/20.

Оскільки ОСОБА_1 у 2017 2019 роках була найманим працівником та застрахованою особою у розумінні Закону №2464, а єдиний внесок за неї у період її працевлаштування нараховував і сплачував роботодавець у розмірі не менше мінімального, то за вказані періоди у позивача не виникло обов`язку зі сплати єдиного внеску.

Частиною 14 ст.25 Закону №2464 передбачено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень податкового органу щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Відповідно до абз.2, 3 п.2 р.VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 р. №449 (далі за текстом Інструкція №449), у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі виявлення податковим органом своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий податковий орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

З огляду на п.3 р.VI Інструкції №449 податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним податковим органом протягом 15 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Позивачем не оскаржено рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №000236/11-28-04-14/ НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 14.01.2021 р., яким застосовано до ОСОБА_1 штраф у розмірі 1 067,82 грн за період з 10.02.2018 р. до 17.12.2020 р. та нараховано пеню у розмірі 3 703,96 грн.

З огляду на чинність рішення №000236/11-28-04-14/ НОМЕР_1 від 14.01.2021 р. штраф у розмірі 1 067,82 грн та пеня у розмірі 3 703,96 грн правомірно обліковувалися податковим органом в інтегрованій картці як заборгованість ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 04.02.2021 р. №Ф-100107-53 на суму 20 463,56 грн, а саме: недоїмка 15 691,78 грн; штрафи 1 067,82 грн; пеня 3 703,96 грн є протиправною та підлягає скасуванню у частині недоїмки у сумі 15 691,78 грн

Окрім того, під час розгляду справи судом встановлено, що недоїмка у сумі 15 691,78 грн списана відповідачем на підставі рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №113-11-28-13-03-18 від 24.02.2021 р., що відображено в інтегрованій картці платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 .

Натомість підстави для списання штрафу у розмірі 1 067,82 грн та пені 3 703,96 грн відсутні, з огляду на не оскарження платником податків рішення, якими їх нараховано.

Таким чином, позовна вимога про зобов`язання Головного управління ДПС у Кіровоградській області списати ОСОБА_1 заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 20 463,56 грн, а саме: недоїмка 15 691,78 грн; штрафи 1 067,82 грн; пеня 3 703,96 грн задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору (а.с.5).

Сторонами не надано доказів понесення інших судових витрат, які б підлягали розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 04 лютого 2021 року №Ф-100107-53 про сплату боргу (недоїмки) на суму 20 463,56 грн, а саме: недоїмка 15 691,78 грн; штрафи 1 067,82 грн; пеня 3 703,96 грн у частині недоїмки у сумі 15 691,78 грн.

3. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 20 грудня 2022 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт