Справа № 293/2045/22
Суддя: Лось Л. В.
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 293/2045/22
Провадження № 2-а/293/13/2022
УХВАЛА

22 грудня 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Артемчук Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Сищук В.В., ордер серії АМ № 1040406 від 21.11.2022

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів справу за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті

про визнання незаконними та скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті за змістом якого просить визнать незаконними та скасувати постанови:

- серії АА №00001560 від 02.11.2022, винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Красюн І.С.;

- серії АА №00001569 від 03.11.2022, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Калиновською К.В.;

- серії АА №00001574 від 03.11.2022, винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дмитренко М.О.

Ухвалою від 05.12.2022 суд відкрив провадження у справі та розгляд справи по суті призначив на 22.12.2022.

22.12.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі постанов серії АА №00001560 від 02.11.2022, серії АА №00001569 від 03.11.2022, та серії АА №00001574 від 03.11.2022, винесених Державною службою України з безпеки на транспорті.

Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів щодо зупинення оскаржуваних постанов, які є виконавчими документами, може призвести до фактичного стягнення з позивача штрафу, накладення арешту на майно позивача та дана обставина, може зробити неможливим судовий захист прав, свобод та інтересів позивача, а для їх вілдновлення необхідно буде докласти значних зусиль, що є на думку представника позивача є підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

У судовому засідані представник позивача та позивач підтримали заяву про забезпечення позову у повному обсязі.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, заслухавши поясненян позивача та його представника, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено види забезпечення позову.

Так, зокрема, позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У відповідності до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

В свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи наявна хоча б одна з вищенаведених обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову заявник обґрунтував необхідність застосування таких заходів тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості відновлення порушеного права позивача та істотного утруднення відновлення порушених прав позивача.

В той же час, позивачем до заяви про забезпечення позову не додано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити подальше виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав та інтересів останнього.

Суд звертає увагу, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Доводи ж позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову грунтуються виключно на припущеннях позивача, що є недопустими для вжиття заходів забезпечення позову.

Посилання заявника на ймовірну загрозу ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду, ефективного захисту та поновлення порушених прав, не може бути єдиною підставою для забезпечення позову, оскільки, у разі вирішення спору на користь заявника по суті, застосовуються відповідні правові механізми, спрямовані на відновлення попереднього становища та виконання вимог законодавства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.150, 151, 152, 154, 248,256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У забезпеченні позову за заявою представника позивача Сищука Віктора Володимировича - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Людмила ЛОСЬ