Справа № 580/3556/22
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року справа № 580/3556/22
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з моменту набуття права на неї, тобто починаючи з 03 жовтня 2012 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що відповідач спірним рішенням протиправно не призначив пенсію зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих факт та тривалість роботи у зоні відчуження. Позивач зазначає, що має усі необхідні документи та подавав їх до пенсійного органу. Тому вважає, що має право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 19.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов не подав.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що даними паспорту громадянина України форми ID № НОМЕР_1 підтверджується, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 (категорія 2) від 13.01.2009 позивач має безстроково право на пільги і компенсації, встановлені законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

19.11.2021 позивач заявою звернувся до відповідача про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 вказаного вище Закону, починаючи з 03.10.2012 та здійснити перерахунок пенсії. До неї додав копії: листа від 14.09.2021 № 9692-2, 2543, 1885в; особового рахунку, листа від 12.07.2021 № 01-43/1575, листа від 17.06.2021 № Х-4, листа від 17.06.2021 № Х-16/05-10, посвідчення серії НОМЕР_2 .

Відповідач направив позивачеві лист від 28.03.2022, в якому повідомив, що згідно з поданими документами та даними індивідуальних відомостей про застраховану особу з бази даних реєстру застрахованих осіб його страховий стаж становить 28 років 09 місяців 14 днів. Роз`яснено, що основним документом, який визначає час виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження є довідки форми № 122. У разі неможливості її надати надаються інші: про період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу, подорожні листи для водіїв, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати. Надана довідка № 341 не є первинним документом. Посвідчення про відрядження не було надано. Згідно з архівною довідкою № 742, 1374-А від 21.03.2013 накази з особового складу, шляхові листи та особові рахунки про нарахування заробітної плати за 1986 рік на зберігання не надходили. Отже, відсутні підстави для призначення пенсії за віком.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з позовом, за наслідками розгляду якого рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 580/1936/22 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо розгляду його заяви про призначення пенсії з 03.10.2012 на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в порядку, межах і спосіб, визначених законом, розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з 03.10.2012 на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та подані до неї документи, та за результатом розгляду винести обґрунтоване рішення.

На виконання вказаного рішення суду Головне управління прийняло рішення від 29.06.2022 № 01 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Підставою зазначено, що згідно з поданими документами та даними індивідуальних відомостей про застраховану особу з бази даних реєстру застрахованих осіб його страховий стаж становить 28 років 09 місяців 14 днів. Відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відсутня можливість визначити кількість днів перебування в зоні відчуження. Для призначення пенсії за віком у 60 років недостатньо страхового стажу.

Не погоджуючись із цим рішенням про відмову у призначенні пенсії, позивач за захистом своїх прав звернувся в суд з даним позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Право призначення пенсії особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи регулюються Законом України від 28.02.1991 № 796-XII Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон № 796).

Статтею 14 Закону № 796 передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття).

Відповідно до ст. 55 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:

- які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, - 10 років;

- які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - 8 років;

- які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році - 5 років.

Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які відпрацювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним у встановленому порядку (чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на три роки понад передбачений цією статтею.

Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які відпрацювали на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним у встановленому порядку (чоловіки - 12 років 6 місяців і більше, жінки - 10 років і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на один рік понад передбачений цією статтею;-

Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і цього Закону.

Згідно із статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058 (далі Закон № 1058) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 29 років по 31 грудня 2022 року.

Відповідно до ст. 65 Закону № 796 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1) передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Підпунктом 5 п. 2.1 Розділу 2 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, які засвідчують особливий статус особи, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи).

Аналіз зазначених норм свідчить, що для виникнення в особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону № 796 із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на 10 років, така особа повинна надати пенсійному органу документи, які підтверджують її статус та довідку, яка підтверджує участь у заходах ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до виписки з особового рахунку позивача № НОМЕР_3 водія автоколони № 3 Спец АТП Держснаб УРСР у 1986 році приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у червні 3 дні, у серпні 12 днів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України (ухвала від 04 вересня 2015 року у справі № 690/23/15-а) та Верховного Суду (постанова від 18 вересня 2018 року у справі № 520/9284/17) єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-XII, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у червні 3 дні, у серпні 12 днів 1986 року підтверджений належними та допустимими доказами.

Зважаючи, що станом на час звернення позивача за пенсією вік позивача становив 55 років, страховий стаж 28 років 09 місяців 14 днів, суд дійшов висновку про наявність у нього права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку та страхового стажу відповідно до ст. 55 Закону № 796.

Враховуючи зазначене, відмова у призначенні позивачеві пенсії за віком є протиправною, а пенсійний орган не довів законності спірного рішення від 29.06.2022 № 01, у зв`язку з чим його слід скасувати.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 145 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 3 ст. 245 КАС України визначено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення позивачеві пенсії зі зниженням пенсійного віку та страхового стажу відповідно до ст.55 Закону № 796.

Стосовно строку, з якого має бути призначена пенсія, суд зазначає, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки із заявою про призначення пенсії позивач звернувся 16.02.2022, а пенсійного віку з урахуванням ст. 55 Закону № 796 позивач досяг 03.10.2012, суд дійшов висновку, що пенсія йому має бути призначена з часу звернення, тобто з 16.02.2022.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 29.06.2022 № 01 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області прийняти рішення про призначення з 16.02.2022 ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку та страхового стажу відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );

2) відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 20.12.2022.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК