Справа № 160/15685/22
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
ВСТАНОВИВ:
11.10.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, якому позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахуванні до страхового та пільгового стажу роботи періоду роботи ОСОБА_1 на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті у ВП «шахта імені Д.Ф.Мельникова» ДХК «Лисичанськвугілля» з 04.03.2021 року по 20.04.2022 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового та пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад, показників, затверджених КМУ з зайнятістю повний робочий день в шахті по видобутку вугілля такі періоди роботи: ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» ВАТ «Лисичанськвугілля», зокрема з 04.03.2021 року по 20.04.2022 року - гірничий майстер підземний з повним робочим днем в шахті.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 11.10.2022 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
Ухвалою суду від 14.10.2022 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Ухвалою суду від 14.10.2022 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, а саме:
- пенсійної справи позивача;
- звернення позивача про зарахування спірного періоду роботи позивача;
- листи/відмови Пенсійного органу на звернення позивача щодо зарахування спірного періоду роботи позивача;
- відомості/інформацію що послугували підставою для відмови у зарахування до страхового/пільгового період роботи позивача з 04.03.2021 року по 20.04.2022 року та інші докази щодо суті спору.
01.11.2022 року відповідачем 1 до суду було надано відзив на позовну заяву позивача.
Разом із відзивом Пенсійним органом подано клопотання про залучення до участі у справі, у якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.
16.11.2022 року судом на розгляд ставилося питання щодо залучення до участі у справі, у якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.
28.11.2022 року відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву позивача.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 12.12.2022 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 15.08.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням роботи на ВП ««Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» ДХК «Лисичанськвугілля» за період з 04.03.21року по 20.04.2022 року.
Вказує, що пенсія за віком на пільгових умовах мені призначена відповідно до рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12.08.2021року по справі №360/2747/21.
Право на пенсію отримав відповідно до ч.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач вказує, що від відповідача 1 отримав повідомлення від 12.09.2022 року про розгляд звернення за результатом розгляду його заяви від 15.08.2022 року.
У листі зазначено щодо право на зарахування стажу набутого ним після призначення пенсії за період з 04.03.2021р. по 20.04.22року - відсутнє з причини відсутності даних Індивідуальної відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості про сплату страхових внесків страхувальником , а саме ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» ДХК «Лисичанськвугілля» за період з березня 2021 року по квітень 2022 року.
Позивач вважає таку відмову відповідача 1 в зарахуванні періоду роботи з 04.03.2021 року по 20.04.22р. на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею до страхового та пільгового стажу неправомірною, у зв`язку з цим звернувся до суду з цим позовом та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 1
Від відповідача 1 надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що підстави для задоволення позову відсутні з таких підстав.
Вказують, що станом на 09.09.2022 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 04.06.2021 року.
Страховий стаж враховано по 31.05.2019 року та складає 31 рік 04 місяці 25 днів в тому числі робота за Списком № 1 9 років.
На дату звернення за призначенням та протягом чотирьох місяців після призначення пенсії були наявні відомості про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування лише по 31.05.2019 року, тому на підставі вищезазначеного пенсію обчислено з урахуванням наявного страхового стажу.
Щодо зарахування стажу набутого позивачем після призначення пенсії по 20.04.2022 року, вказують, що право на зазначений перерахунок відповідно до статті 42 Закону № 1058 позивач набуває після - 19.05.2023 року.
При цьому необхідно буде додатково надати заяву на перерахунок пенсії передбачену Порядком № 22-1.
Також, вказують, що згідно даних Індивідуальної відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості про сплату страхових внесків страхувальником, а саме ВП "Шахта імені Д.Ф. МЕЛЬНИКОВА" за період з березня 2021 року по квітень 2022 року відсутні.
Зазначений стаж може бути враховано лише на вищезазначених умовах та на підставі сплати страхових внесків страхувальником.
Органи Пенсійного фонду України в своїй діяльності керуються нормами чинного законодавства.
ІV. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 2
Від відповідача 2 надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що підстави для задоволення позову відсутні з таких підстав.
На думку відповідача 2 наразі відсутні підстави для призначення пільгової пенсії позивачу та зарахування спірного періоду роботи позивача.
Враховуючи наведене просили відмовити у задоволенні позовних вимог.
V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив такі обставини.
Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) є внутрішньо-переміщеною особою, зареєстроване місце: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .
03.03.2020 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1
Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області від 12.03.2021 № 71 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу 10 років.

До пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно вимог пункту 1 частини 2 статті 114 Закону враховано 09 років 03 місяці 09 днів: період роботи на ТОВ «ІНТЕР-ІНВЕСТ ВУГІЛЛЯ» за професією учня підземного з 11.07.2007 по 16.12.2007, на посаді гірничого майстра з 17.12.2007 по 23.11.2010 та на посаді заступника начальника з 24.11.2010 по 28.02.2013 за відомістю спеціального стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу форми Ок-5 з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, згідно сплаті внесків - 05 років 05 місяців 13 днів; період роботи на ВП «ШАХТА ІМЕНІ Д.Ф. МЕЛЬНИКОВА» за підземного машиніста підземних установок з 02.06.2015 по 22.01.2017 за фактично відпрацьований час - 01 рік 07 місяців 17 днів; період роботи на ВП «ШАХТА ІМЕНІ Д.Ф. МЕЛЬНИКОВА» за підземного гірничого майстра з 23.01.2017 по 31.03.2019 за відомістю індивідуальних відомостей про застраховану особу форми Ок-5 з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, згідно сплаті внесків - 02 роки 02 місяці 09 місяців.

До пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно вимог абзацу 1 частини 2 статті 114 Закону не зарахована: період роботи на TOB «ІНТЕР-ІНВЕСТ ВУГІЛЛЯ» з 01.03.2013 по 30.04.2014, у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків; період роботи на ВП «ШАХТА ІМЕНІ Д.Ф. МЕЛЬНИКОВА» з 01.04.2019 по 03.03.2021 (дата видачи довідки) у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків.

На день звернення 03.03.2021 рік за призначенням пенсії вік становить 50 років, підтверджено документами страхового стажу 25 років 09 місяців 07 днів, з них на пільгових умовах по списку №1 - 09 років 03 місяці 09 днів.

05.04.2020 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

До заяви про призначення пенсії додано: трудову книжку НОМЕР_2 від 15.09.1992; заяву про призначення пенсії від 03.03.2021; військовий квіток НОМЕР_3 від 11.05.1989; диплом НОМЕР_4 від 02.07.1992.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області від 13.04.2021 № 71 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування рішення зазначено, що заявником долучено атестат КС №763407, дата видачі 02.07.1992, про навчання в Ворошиловградському державному культурно- освітньому училищі в період з 01.09.1987 по 01.07.1992 та військовий квиток серії НОМЕР_5 , виданий 11.05.1989, про підтвердження перебування на строковій військовій службі з 11,05.1989 по 18.05.1991. Отже, з представлених документів видно, що під час навчання, заявник перебував на військовій службі, але точної дати відрахування з училища у зв`язку із призивом на строкову військову службу та зарахування на навчання після повернення немає, що викликає сумніву та потребує уточнення та з`ясування. Уточнюючої довідки, яка б підтверджувала період навчання заявник не подав, отже, відсутні підстави для зарахування до загального (страхового) стажу зазначеного періоду навчання.

Як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу, виданих на ОСОБА_1 за період з 01.04.2019 по сьогоднішній день Відокремленим підрозділом «шахта імені Д.Ф. Мельникова» АТ «Лисичанськвугілля» не сплачено страхових внесків (єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Згідно поданих документів загальний (страховий) стаж гр. ОСОБА_1 становить 25 років 09 місяців 07 днів, в тому числі роботу за Списком № 1 складає 09 років 03 місяці 09 днів.

19.05.2021 та 23.06.2021 позивач звертався до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області із заявами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області від 25.05.2021 № 71 позивачу призначена пенсія за віком на підставі частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 04.06.2021 року.

Загальний страховий стаж позивача, обчислений відповідачем, з урахуванням сплати ЄСВ, складає 16 років 11 місяців 07 днів, пільговий стаж складає 09 років 09 місяців 18 днів, зниження ПВ за «Робота за списком № 1» - 09 років, 00 місяців, 00 днів, що підтверджується витягом з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії.

Рішеннями Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 25.05.2021 та від 24.06.2021 № 71 позивачу проведено перерахунок пенсії.

Загальний страховий стаж позивача, обчислений відповідачем з урахуванням сплати ЄСВ, складає 22 роки 04 місяці 25 днів, пільговий стаж складає 09 років 09 місяців 18 днів, зниження ПВ за «Робота за списком № 1» - 09 років, 00 місяців, 00 днів, що підтверджується витягом з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії.

Згідно трудової книжки НОМЕР_6 позивача, він працював на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах:

«Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» ДХК «Лисичанськвугілля» :

З 02.06.2015 року - по 01.07.2022 року - підземний гірничий майстер з повним робочим днем в шахті.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12.08.2021 року, яке набрало законної сили, по справі № 360/2747/21:

визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 12.03.2021 № 71 «Про відмову в призначенні пенсії згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 »;

визнано протиправним та скасувано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 13.04.2021 № 71 «Про відмову в призначенні пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до пільгового стажу роботи при призначенні пенсії ОСОБА_1 періоди роботи на ТОВ «ІНТЕР-ІНВЕСТ ВУГІЛЛЯ» з 01.03.2013 по 03.04.2014, на ВП «ШАХТА ІМЕНІ Д.Ф. МЕЛЬНИКОВА» з 01.04.2019 по 03.03.2021, зарахувати до загального стажу роботи періоди навчання у Луганському державному училищі культури з 21.08.1987 по 17.05.1989 та з 24.08.1991 по 02.07.1992;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення за пенсією, тобто з 03.03.2021, здійснивши перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням виплачених коштів.

Встановлено, що у цьому рішенні, суд дійшов висновків, що відсутність сплати страхових внесків підприємством на підставі індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) за період роботи з 01.04.2019 по 03.03.2021 на ВП «ШАХТА ІМЕНІ Д.Ф. МЕЛЬНИКОВА» не може бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу роботи, оскільки сплата страхових внесків відноситься до обов`язків підприємства, а не працівника.

Позивачем було встановлено, що до його загального та пільгового періоду не було зараховано період його роботи з 04.03.21року по 20.04.2022 року на ВП ««Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» ДХК «Лисичанськвугілля».

15.08.2022 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням роботи на ВП ««Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» ДХК «Лисичанськвугілля» за період з 04.03.2021року по 20.04.2022 року.

Однак, листом від 12.09.2022 року за №27543-20535/Б-01/8-0400/22 позивачу повідомлено про таке:

«Станом на 09.09.2022 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 04.06.2021 року.

Страховий стаж враховано по 31.05.2019 року та складає 31 рік 04 місяці 25 днів в тому числі робота за Списком № 1 9 років.

На дату звернення за призначенням та протягом чотирьох місяців після призначення пенсії були наявні відомості про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування лише по 31.05.2019 року, тому на підставі вищезазначеного пенсію обчислено з урахуванням наявного страхового стажу.

Щодо зарахування стажу набутого позивачем після призначення пенсії по 20.04.2022 року, вказують, що право на зазначений перерахунок відповідно до статті 42 Закону № 1058 позивач набуває після - 19.05.2023 року.

При цьому необхідно буде додатково надати заяву на перерахунок пенсії передбачену Порядком № 22-1.

Також, повідомлено, що згідно даних Індивідуальної відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості про сплату страхових внесків страхувальником, а саме ВП "Шахта імені Д.Ф. МЕЛЬНИКОВА" за період з березня 2021 року по квітень 2022 року відсутні.

Зазначений стаж може бути враховано лише на вищезазначених умовах та на підставі сплати страхових внесків страхувальником».

Отже, враховуючи наведене вище, встановлено, що відповідачем 1 було фактично відмовлено позивачу у зарахуванні спірного періоду його роботи та відповідно здійснення перерахунку пенсії.

Позивач, не погоджуючись з такою відмовою Пенсійного органу в призначенні пенсії за віком, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

VІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Абзацами першим та другим пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з пунктом «д» частини третьої статті 59 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 62 Закону № 1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

VІІ. ОЦІНКА СУДУ

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, до якого включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю) (пункт І Списків).

Порядок ведення трудових книжок працівників визначений Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 (далі - Інструкція).

Пунктом 1.1 Інструкції визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», цією Інструкцією та іншими актами законодавства (пункт 1.5 Інструкції).

Пунктом 2.2 Інструкції визначено, що заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно з пунктом 2.3 Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) (пункт 2.4 Інструкції).

Пунктом 2.14 Інструкції визначено, що у графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства.

Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.

У графі 3 пишеться: «Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво» із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій».

Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Якщо працівнику в період роботи надається новий розряд, тоді про це в установленому порядку робиться відповідний запис.

Робота за сумісництвом, яка оформлена в установленому порядку, в трудовій книжці зазначається окремим порядком. Запис відомостей про роботу за сумісництвом провадиться за бажанням працівника власником або уповноваженим ним органом.

Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийняття на роботу.

Пунктом 4.1 Інструкції визначено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів про призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку №22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи трудовій книжці.

При цьому, значення трудової книжки як основного документу, що підтверджує пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Отже, відсутність підтвердження вказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною, зокрема, у постановах від 10 березня 2015 року у справі № 21-51а15, від 17 березня 2015 року у справі № 21-585а14 року, від 17 листопада 2015 року у справі № 21-3287а15, від 12 квітня 2016 року № 21-6501а15, а також правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 23 січня 2017 року у справі № 732/2003/14, від 30 січня 2018 року у справі №506/384/17, від 05 червня 2018 року у справі № 466/455/17.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

При цьому, оцінка рішенню відповідача на відповідність критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, надається судом виключно виходячи зі змісту такого рішення.

Так, з оскаржуваного рішення судом встановлено, що відповідач 1 відмовляє в зарахуванні до зального та пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи позивача в шахті у ВП «шахта імені Д.Ф.Мельникова» ДХК «Лисичанськвугілля» з 04.03.2021 року по 20.04.2022 року, через відсутність сплату страхових внесків, страхувальником, зокрема підприємством на якій здійснював свою діяльність позивач.

Дослідженням записів в трудовій книжці позивача НОМЕР_6 суд встановив, що записи про роботу позивача в шахті у ВП «шахта імені Д.Ф.Мельникова» ДХК «Лисичанськвугілля містять всю необхідну інформацію про безпосередню зайнятість позивача протягом повного робочого дня на підземних гірничих роботах.

Закон № 1058 визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Судом встановлено, що відповідачем 1 не було зараховано спірний період роботи позивача у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків.

Суд зазначає, що відсутність сплати страхових внесків підприємством на підставі індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) за період роботи позивача з 04.03.2021 року по 20.04.2022 року на ВП «ШАХТА ІМЕНІ Д.Ф. МЕЛЬНИКОВА» не може бути підставою для незарахування до страхового та пільгового стажу роботи, оскільки сплата страхових внесків відноситься до обов`язків підприємства, а не працівника.

Спірний період роботи в умовах, які надають право на призначення пенсії на пільгових умовах, підтверджуються належними доказами по справі.

Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для зарахування до пільгового стажу роботи позивача спірного періоду його роботи.

Як наслідок, в наявності підстави для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахуванні до страхового та пільгового стажу роботи періоду роботи ОСОБА_1 на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті у ВП «шахта імені Д.Ф.Мельникова» ДХК «Лисичанськвугілля» з 04.03.2021 року по 20.04.2022 року.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, б 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer V. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Враховуючи те, що рішення Європейського Суду з прав людини є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до ст. 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини».

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 22 жовтня 2018 року у справі № 235/2357/17.

Також, слід вказати, що належним та ефективним способом захисту прав позивача є зобов`язання саме відповідача 2, оскільки саме там позивач перебуває на обліку та отримує пенсійні виплати, зарахувати до страхового та пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад, показників, затверджених КМУ з зайнятістю повний робочий день в шахті по видобутку вугілля такі періоди роботи: ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» ВАТ «Лисичанськвугілля», зокрема з 04.03.2021 року по 20.04.2022 року - гірничий майстер підземний з повним робочим днем в шахті та здійснити з урахуванням вказаного стажу перерахунок та виплату пенсії, з моменту звернення до Пенсійного органу, зокрема з 15.08.2022 року.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.

VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Дослідивши матеріали справи, слід зазначити, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірності прийнятого рішення щодо незарахування спірного періоду роботи позивача, та відмови у здійсненні перерахунку пенсії, з урахуванням такого періоду роботи.

За таких обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 372,15 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1,2, кожного окремо.

Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахуванні до страхового та пільгового стажу роботи періоду роботи ОСОБА_1 на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті у ВП «шахта імені Д.Ф.Мельникова» ДХК «Лисичанськвугілля» з 04.03.2021 року по 20.04.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до страхового та пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад, показників, затверджених КМУ з зайнятістю повний робочий день в шахті по видобутку вугілля такі періоди роботи: ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» ВАТ «Лисичанськвугілля», зокрема з 04.03.2021 року по 20.04.2022 року - гірничий майстер підземний з повним робочим днем в шахті та здійснити з урахуванням вказаного стажу перерахунок та виплату пенсії, з моменту звернення до Пенсійного органу, зокрема з 15.08.2022 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 372,15 гривень.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 372,15 гривень.

Позивач: ОСОБА_1 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , фактична адреса: АДРЕСА_4 , код ОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 12.12.2022 року.

Суддя В.В. Ільков