Справа № 340/3801/22
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/3801/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Кіровоградській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В И К Л А Д О Б С Т А В И Н:

Головне управління ДПС у Кіровоградській області звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь місцевого бюджету Олександрійської міської територіального громади, Кіровоградської області (назва отримувача: ГУК у Кіров.обл./тг м.Олексан/18050400; код отримувача 37918230; номер рахунку UА0011561; код класифікації доходів бюджету 18050400) заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб - підприємців в сумі 11595,03 грн. в т.ч. 6485,15 грн. основного зобов`язання та 5109,90 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно до карток особових рахунків та довідки про заборгованість податковий борг відповідача становить 10676,68 грн. та складається з єдиного податку з фізичних осіб у зв`язку із обранням спрощеної системи оподаткування та штрафних (фінансових) санкцій. Несплата відповідачем заборгованості до бюджету у добровільному порядку зумовила звернення контролюючого органу в суд з даною позовною заявою.

Ухвалою судді від 02.09.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у цій справі (а.с.29), сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій.

Згідно з частинами 3, 4 статті 171 КАС України якщо відповідачем у позовній заяві, щодо якої відсутні підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження у справі, вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з дня отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

За інформацією, наданою на запит суду УДМСУ у Кіровоградській області від 18.08.2022 року та Управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради, відомості про місце проживання відповідача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відсутні. Також зазначено, що остання значиться знятою з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 08.07.2019 року (а.с.28, 39).

Відповідно до частини 1 статті 130 КАС України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність виклику відповідача шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Від відповідача до суду клопотань, пояснень, відзиву на позовну заяву не надходило, про порушення провадження у справі відповідач повідомлений, відповідно приписів КАС України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для розгляду адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) була зареєстрована як платник податків ФОП з 15.02.2018 року та на підставі поданої до Олександрійської ОДПІ заяви від 21.02.2018 року перебувала на спрощеній системі оподаткування у зв`язку із обранням 2 групи платників єдиного податку за ставкою податку 20% до розміру мінімальної заробітної плати (а.с.4, 5, 6). 05.03.2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис про припинення підприємницької діяльності.

Згідно з довідкою ГУ ДПС у Кіровоградській області заборгованість відповідача становить 11595,03 грн., з яких 6485,15 грн. з єдиного податку з фізичних осіб за період січень червень 2019 року й 5109,90 грн. штрафних (фінансових) санкцій згідно ППР від 29.11.2019 року № Форми "Ш" та підтверджується даними інтегрованої картки платника податків, наявної в матеріалах справи (а.с.7, 8, 11, 15).

Як стверджує позивач, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх податкових зобов`язань утворилася вказана вище заборгованість перед бюджетом.

Стягнення заборгованості в сумі 11595,03 грн. є предметом спору у цій справі.

Приписами пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 41 ПК України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, є органи доходів і зборів.

Відповідно до підпунктів 291.2, 291.3 статті 293 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Підпунктом 1 пункту 291.4 статті 291 ПК України визначено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 1000000 гривень.

Згідно із підпунктом 293.1 статті 293 ПК України ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до підпункту 1 пункту 293.2 статті 293 ПК України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: для першої групи платників єдиного податку - не більше 10 відсотків розміру прожиткового мінімуму.

Абзацами першим та другим пункту 295.1 статті 295 ПК України визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Оскільки відповідач не сплатив узгодженої суми податкового зобов`язання у розмірі 5007,60 грн. за період січень червень 2019 року відповідно до поданої ним заяви від 21.02.2018 року про застосування спрощеної системи оподаткування, а також враховуючи наявність недоїмки в сумі 1477,53 грн., (а.с.9-10), то така сума, а саме 6485,15 грн. (5007,60 грн. + 1477,53 грн.) на підставі підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України є податковим боргом.

Також судом встановлено, що 29.11.2019 року контролюючий орган провів камеральну перевірку відповідача з питання дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобов`язання, за результатами якої було складено акт №0114444/11-28-53-08/ НОМЕР_1 (а.с.10). Актом перевірки було встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб. Відповідальність за вчинені порушення передбачена пункту 126.1 статті 126 ПК України.

29.11.2019 року контролюючим органом на підставі акту перевірки було сформоване податкове повідомлення-рішення № згідно якого відповідачу було визначено штрафні (фінансові) санкції у розмірі 5109,90 грн. (а.с.14, 15).

Податкове повідомлення-рішення № від 29.11.2019 року направлялось відповідачу на наступну адресу: АДРЕСА_2 (а.с.15), яка й була зазначена позивачем у позовній заяві. Поштовий конверт з вказаним ППР було повернуто до контролюючого органу, причиною не вручення зазначено "за закінченням встановленого терміну зберігання" (а.с.16).

Як встановлено судом вище ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) значиться знятою з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 08.07.2019 року (а.с.28, 39).

Тобто податкове повідомлення-рішення № від 29.11.2019 року направлялось відповідачу на адресу, з якої останнього вже було знято з реєстрації.

Викладені вище обставини, свідчать про те, що податкове повідомлення-рішення контролюючим органом на належну адресу відповідача не направлялось, у зв`язку з чим не було вручене відповідачу, що позбавило останнього можливості сплатити нараховану суму податкового зобов`язання самостійно або оскаржити рішення контролюючого органу до суду.

Відтак, суд доходить висновку, що зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням не може вважатися таким, що набуло статусу узгодженого зобов`язання.

Аналогічної позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 28 серпня 2018 року під час розгляду адміністративної справи № 802/467/16-а.

Контролюючий орган безумовно наділений повноваженнями щодо вчинення дій, спрямованих на стягнення з платників податків суми наявного податкового боргу. Разом з тим, реалізація зазначеного повноваження повинна здійснюватися на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України, тобто з дотриманням визначеної процедури.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд вважає, що податковим органом не надані докази щодо належного надіслання за місцем проживання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення податкового повідомлення-рішення № від 29.11.2019 року, на підставі якого виник податковий борг у розмірі 5109,90 грн., стягнення якого також є предметом спору у цій справі, а тому позов про стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 5109,90 грн. у зв`язку з несплатою такої заборгованості є передчасним.

Щодо узгоджено заборгованості у розмірі 6485,15 грн. з єдиного податку з фізичних осіб за період січень червень 2019 року, суд зазначає наступне.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби у відповідності до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів.

Суд убачає, що на адресу відповідача надсилалась податкова вимога форми "Ф" від 22.12.2018 року №103321-53 (а.с.17) та отримана відповідачем 15.01.2019 року (а.с.17). Однак вказана податкова вимога залишилась без належного виконання.

Згідно з електронної системи "Діловодство спеціалізованого суду" (Кіровоградського окружного адміністративного суду), а також згідно Єдиного державного реєстру судових рішень станом на день розгляду цієї справи відсутня інформація про звернення відповідача з позовом про оскарження вказаної податкової вимоги. На виконання вимог ухвали судді від 02.09.2022 року представником позивача надано письмову інформацію про те, що податкова вимога форми "Ф" від 22.12.2018 року №103321-53 в розумінні підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 ПК України не відкликалась (а.с.32).

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу.

Згідно з пунктом 95.1. статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).

З аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що за наслідком несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов`язання формується податковий борг. Якщо платник, не сплатив зобов`язання, то податкові органи надсилають податкову вимогу у якій зазначається сума податкового зобов`язання яка має бути сплачена протягом 60 днів. У випадку несплати такого податкового зобов`язання, податковий борг погашається шляхом стягнення коштів зокрема з рахунків платника податків.

Станом на дату винесення цього рішення у суду відсутні відомості щодо повної чи часткової сплати відповідачем податкового боргу.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення податкового боргу в сумі 6485,13 грн. є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Оскільки, відповідно до приписів статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006; код ЄДРПОУ ВП 43995486) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь місцевого бюджету Олександрійської міської територіального громади, Кіровоградської області (назва отримувача: ГУК у Кіров.обл./тг м.Олексан/18050400; код отримувача 37918230; номер рахунку UА0011561; код класифікації доходів бюджету 18050400) заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб - підприємців в сумі 6485,15 грн. основного зобов`язання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук