Справа № 420/15950/22
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/15950/22
Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо встановлення, обчислення та виплати грошового забезпечення за період з 01 березня по 23 травня 2018 року виходячи з розміру надбавки за особливості проходження служби у розмірі 10 % від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років;

- зобов`язати Інститут Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія, як правонаступника майнових прав та обов`язків військової частини НОМЕР_1 , розрахувати та виплатити (з урахуванням раніше виплачених сум) грошове забезпечення за період з 01 березня по 23 травня 2018 року, а також виплати, належні при звільненні, виходячи з розміру надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65 % від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років;

- визнати протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо не включення у виданій ОСОБА_1 довідку про розміри додаткових видів забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії, даних за травень 2018 року;

- зобов`язати Інститут Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія, як правонаступника майнових прав та обов`язків військової частини НОМЕР_1 , виготовити та направити оновлені грошовий атестат та довідку про розміри додаткових видів забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії до ІНФОРМАЦІЯ_1 для обчислення розміру пенсії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.11.2022 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_1 надав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не правильно було встановлено час, з якого потрібно відраховувати перебіг процесуального строку звернення до суду. Апелянт звертає увагу, що обчислення такого строку має відбуватися з дати отримання ним відповідей на скеровані запити до відповідача, оскільки саме вони і стали підставою звернення до суду із адміністративним позовом, а дії відповідача мають ознаки триваючого порушення прав позивача.

Окрему увагу апелянт акцентує на тому, що в Україні діє правовий режим воєнного стану, що також впливає на строки розгляду звернень та надання відповідей розпорядниками інформації.

Відзив на апеляційну скаргу від Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» до суду не надходив.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, зокрема, є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частинами 1, 4 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок про можливість повернення адміністративного позову, у випадку не усунення її недоліків протягом строку, встановленого судом в ухвалі про залишення скарги без руху лише за умови обов`язкового встановлення факту отримання такої ухвали позивачем. Тобто, при застосування зазначених наслідків, суду слід обов`язково встановити факт отримання позивачем такої ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» та просив визнати протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо встановлення, обчислення та виплати грошового забезпечення за період з 01 березня по 23 травня 2018 року виходячи з розміру надбавки за особливості проходження служби у розмірі 10 % від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років;

- зобов`язати Інститут Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія, як правонаступника майнових прав та обов`язків військової частини НОМЕР_1 , розрахувати та виплатити (з урахуванням раніше виплачених сум) грошове забезпечення за період з 01 березня по 23 травня 2018 року, а також виплати, належні при звільненні, виходячи з розміру надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65 % від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; визнати протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо не включення у видану ОСОБА_1 довідку про розміри додаткових видів забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії, даних за травень 2018 року;

- зобов`язати Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія, як правонаступника майнових прав та обов`язків військової частини НОМЕР_1 , виготовити та направити оновлені грошовий атестат та довідку про розміри додаткових видів забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії до ІНФОРМАЦІЯ_1 для обчислення розміру пенсії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків, при цьому судом було зазначено, що спосіб усунення недоліків позовної заяви є подання до Одеського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до суду, а також доказів поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху 14.11.2022 від представника позивача до суду надійшла заява на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху із наведенням мотивів поважності причин пропуску строку звернення до суду. В заяві позивач зазначив, що зазначені правовідносини є триваючими, тому від дати внесення змін до ч.2 ст.233 КУпП від 19.07.2022 р. можливо застосовувати шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року позовну заяву повернуто, при цьому повертаючи заявлений позов позивачу на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, суд першої інстанції зазначив, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що існували непереборні обставини, які перешкоджали позивачу звернутися з цим позовом до суду в строки, визначені чинним законодавством, в заяві про усунення недоліків позивач не зазначає та до суду не надає.

Колегія суддів погоджується з такими доводами суду першої інстанції та зазначає наступне.

З доданих до позовної заяви копій документів вбачається, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.05.2018 року № 77 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення з 23.05.2018 року.

Також, 25.05.2018 року Військовою частиною НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 видано довідку № 126 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Тобто, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при звільненні зі служби позивачу було відомо про розмір та складові грошового забезпечення, які йому були виплачені.

Згідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 1 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022 року).

Таким чином, з урахуванням приписів чинного законодавства та внесених змін до ст. 233 КЗпП України, позивач з даною позовною заявою повинен був звернутися до суду у тримісячний строк до 19 жовтня 2022 року, однак позовну заяву ОСОБА_1 подано до суду лише 07.11.2022 року.

Доводи апелянта про те, що оскаржувані дії відповідача призводять до триваючого порушення прав позивача, судова колегія не приймає до уваги, оскільки в позовній заяві позивач вказує, що він не погоджується із розміром нарахованого та виплаченого грошового забезпечення з 01.03.2018 по 23.05.2018 включно розміром виплат, які пов`язані зі звільнення, а також правильністю документів, які були оформленні при звільненні.

Як вірно встановлено судом першої інстанції з КП «Діловодство спеціалізованого суду», позивач ОСОБА_1 , починаючи з 2018 року неодноразово звертався з позовними заявами до ГУ ПФУ в Одеській області та Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія щодо пенсійних виплат та з питань нарахування та виплати грошового забезпечення, що додатково свідчить про його обізнаність з 2018 року про суми та складові нарахованого та виплаченого грошового забезпечення під час проходження служби та під час звільнення зі служби, в тому числі тих, з яких була нарахована та виплачується пенсія.

За таких підстав, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що існували непереборні обставини, які перешкоджали позивачу звернутися з цим позовом до суду в строки, визначені чинним законодавством, позивач в позовній заяві та в заяві про усунення недоліків поданої на виконання ухвали суду першої інстанції не зазначив та до суду першої інстанції не надав.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зокрема, правова позиція щодо того, що дія КЗпП України поширюється на військовослужбовців, в тому числі ст. 233 КЗпП України, у тих випадках, коли спеціальним законодавством не врегульовані особливості щодо строку звернення до суду з позовом про стягнення належного військовослужбовцю суми грошового забезпечення, була неодноразово викладена в постановах Верховного Суду, а саме в постановах від 29.09.2021 року по справі № 160/8332/20, від 24 вересня 2020 року по справі № 806/2883/17.

В свою чергу, в апеляційній скарзі позивач вказує інші обґрунтування щодо строку звернення до суду, а саме позивач зазначає, що 14.09.2022 р. та 15.09.2022 р. звернувся з інформаційними запитами до відповідача та до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо отримання письмової відповіді про нараховані складові грошового забезпечення та відповіді на вищезазначені запити отримав лише 12.10.2022 р. та 18.10.2022 р., а тому саме з цього моменту необхідно обчислювати строк звернення до суду.

Однак, колегія суддів не приймає такі доводи апелянта, оскільки позивач зазначених обставин не зазначав ані в позовній заяві, ані в заяві наданої до суду першої інстанції на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, докази надані до апеляційної скарги до суду першої інстанції також не надавались, а тому зазначені доводи та надані докази судом першої інстанції не досліджувались і не могли бути враховані судом для встановлення поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що суд першої інстанції передчасно повернув позовну заяву та міг надати позивачу додатковий час для надання доказів звернення до відповідача з заявою, оскільки дослідивши заяву про усунення недоліків від 17.11.2022 р. вх.№5447/22 колегією суддів не встановлено будь-яких пояснень позивача про те, що він 14.09.2022 р. та 15.09.2022 р. звертався з заявами до відповідача та до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з клопотанням про продовження часу на отримання доказів та усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до суду не звертався, тому зазначені обставини не могли бути відомі суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що у заяві про усунення недоліків від 17.11.2022 р. вх.№5447/22 позивач зазначає, що відносини під час з`ясування протиправної бездіяльності відповідача виникли під час дії воєнного стану, а відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 (до якого відповідач надсилав довідку) та Головне управління ПФ України в Одеській області, переведені в особливий режим функціонування, який крім того, передбачає зміну їх дислокації, що ускладнює взаємодію з ними і призводить до об`єктивного збільшення тих строків, за які вдавалося отримати відповідь у мирний час.

Однак, зазначеному доводу позивача була надана оцінка судом першої інстанції та було зазначено, що будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач під час введення воєнного стану звертався до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія, або ІНФОРМАЦІЯ_1 чи ГУ ПФУ в Одеській області задля отримання інформації чи копій документ до суду першої інстанції не надано.

Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачу відповідає приписам процесуального законодавства, позивачем на час постановлення оскаржуваної ухвали не були усунені недоліки позовної заяви, при цьому доводи та докази, заявлені у апеляційній скарзі, суду першої інстанції позивачем надані не були, тому суд першої інстанції обґрунтовано повернув її позивачеві.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що повернення судом позовної заяви та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до суду першої інстанції з таким позовом та клопотанням про поновлення строку звернення до суду, з зазначенням обставин викладених в апеляційній скарзі, не є обмеженням доступу до суду, зокрема, що гарантовано частиною другою статті 129 Конституції України, та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд.

Доводи апеляційної скарги не спростовують прийнятої судом першої інстанції ухвали про повернення позовної заяви, а можуть слугувати підставою для повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець