Справа № 945/192/21
Суддя: Шаронова Н. О.
Дата ухвалення: 2022-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/192/21
Провадження № 2-а/945/2/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В., розглянувши в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

10 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської обалсті з адміністративним позовом до інспектора роти № 8 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Савченка Владислава Олександровича про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначає, що 04 лютого 2021 року інспектором роти № 8 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області молодшим лейтенантом поліції Савченком Владиславом Олександровичем винесено постанову серії ЕАН № 3750419 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Позивач ОСОБА_1 посилався на те, що у вказаній вище постанові зазначено, що 04 лютого 2021 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом REHAULT MAGNUМ ET 440, державний номерний знак НОМЕР_1 , з номером причіпа SCMITZ SCS 24, державний номерний знак НОМЕР_2 , у якого шини мали місцеві пошкодження, що оголюють корд, розшарування каркасу, відшарування протектора і боковини, чим порушив вимоги п. 31.4.5. б Правил дорожнього руху України.

У позовній заяві позивач вказував на те, що не зважаючи на його пояснення, інспектор не взяв до уваги те, що на причепі не було жодного пошкодженого колеса, всі 6 коліс були в задовільному стані. А лише незначне пошкодження верхнього шару протектора стало приводом складання постанови, хоча, це не відноситься до технічних несправностей згідно з Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306.

Також позивач вказував на те, що під час руху, він не мав змоги постійно контролювати стан коліс, при цьому, перед виїздом, усі колеса ретельно перевірив, та якихось недоліків чи пошкоджень не виявив.

Пошкодження, виявлене інспектором на колесі причепа, на думку позивача, є незначним, через стан доріг було пошкоджено лише верхній шар протектора шини, тобто порізу, який би оголював корд не було, а відомості, які б фіксували розмір і характер пошкодження у Постанові відсутні.

Посилаючись на неправомірність дій відповідача, а також на те, що зазначена вище постанова не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону, у тому числі, постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення, позивач просив суд визнати дії відповідача протиправними, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 8 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Савченка Владислава Олександровича про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, залишено без руху, позивачеві надано десятидений строк для усунення недоліків, який рахується з дня отримання позивачем копії вказаної ухвали.

17 березня 2021 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області від позивача, на виконання ухвали суду від 11 лютого 2021 року про залишення позовної заяви без руху, надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. До вказаної заяви, у тому числі, додано новий текст позовної заяви, у якому позивач зазначив відповідачем Управління патрульної поліції в Одеській області.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, у вказаній справі відкрито провадження, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгяду по суті у судовому засіданні.

06 липня 2021 року від відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов відзив на позов ОСОБА_1 , у якому відповідач заперечував проти позову, посилаючись на те, що 04 лютого 2021 року о 14 годині 24 хвилин, в ході виконання службових обов`язків, інспектор роти № 8 батальйону № 2 УПП в Одеській області ДПП молодший лейтенант поліції Савченко Владислав Олександрович за адресою: Одеська область, Лиманський район, автодорога М - 14, 21 км. 500 м., виявив вантажний транспортний засіб REHAULT MAGNUМ ET 440, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням, як пізніше встановлено, громадянина ОСОБА_1 , з причіпом SCMITZ SCS 24, державний номерний знак НОМЕР_2 , у якого шини мали місцеві пошкодження, що оголюють корд, чим порушив вимоги п. 31.4.5. б Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року: водіям забороняється експлуатація транспортного засобу за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, як наявність на шинах місцевих пошкоджень (порізи, розриви, тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

Вказуючи у відзиві на позов на те, що складена інспектором роти № 8 батальйону № 2 УПП в Одеській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Савченком Владиславом Олександровичем постанова серії ЕАН № 3750419 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є правомірною, обґрунтованою та законною, оскільки відповідач діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими нормативно - правовими актами, представник відповідача просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, при цьому раніше подав на адресу суду заяву, у якій, у тому числі, просив проводити всі судові засідання без його участі; позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області у судове засідання не з`явився.

Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі докази, суд дійшов такого.

04 лютого 2021 року інспектором роти № 8 батальйону № 2 УПП в Одеській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Савченком Владиславом Олександровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3750419. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень

З постанови серії ЕАН № 3750419 від 04 лютого 2021 року слідує, що 04 лютого 2021 року о 14 годині 29 хвилин хвилини позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом REHAULT MAGNUМ ET 440, державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого шини мали місцеві пошкодження, що оголюють корд, чим порушив вимоги п. 31.4.5. б Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з положеннями ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з положеннями ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідач не надав будь - яких доказів на підтвердження факту порушення позивачем п.п. 31.4.5. б Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Додані відповідачем до відзиву копії фотознімків пошкодженої шини, причіпа з колесами, а також причіпа з державним номерним знаком НОМЕР_2 не можуть бути таким доказом, оскільки є фотознімками із додатків адміністративного позову, містять дату 08.02.2021, і не відносяться до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3750419 від 04 лютого 2021 року, яка винесена інспектором роти № 8 батальйону № 2 УПП в Одеській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Савченком Владиславом Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

У постанові серії ЕАН № 3750419 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП не зазначено доказів на підвердження порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Також такі докази відсутні в матеріалах справи.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України), суд має констатувати, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітника поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

На підставі викладеного, суд зазначає, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП є недоведеним.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки відповідачем не подано до суду будь - яких доказів спростування вимог позивача, а також доказів на підвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а відтак і правомірності рішення відповідача, суд вбачає підстави задоволення вимог позивача про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, позивач, серед іншого, просить суд визнанати дії відповідача протиправними, при цьому, суд роз`яснює позивачу, що належним та ефективним способом захисту прав позивача є саме скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Отже, позов у цій частині вимог задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь позивача, належить стягнути судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 72 - 76, ч. ч. 2, 3 ст. 77, ч. 1 ст. 139, ст. ст. 244 - 246, п. 3) ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3750419 від 04 лютого 2021 року, яка винесена інспектором роти № 8 батальйону № 2 УПП в Одеській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Савченком Владиславом Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новобогданівка, Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 ) до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Одеській області (адреса: вулиця Академіка Корольова, буд. 5, м. Одеса, 65114), за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новобогданівка, Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 454 грн. 40 коп.

Відповідно до ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно з положеннями ст. 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н. О. Шаронова