Справа № 240/9635/21
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Житомир справа № 240/9635/21

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимонович Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяви від 13.03.2020 року та від 18.03.2020 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з дати досягнення 45-річного віку, а саме: з 25.02.2020 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 1 та п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак, листом відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду відкрито проваджння у справі за правилами спроещеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач, скориставшись свої правом, подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Мотивував таку позицію тим, що позивач не досягнув 50 років та на момент звернення із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 призначається на умовах Закону №1058-ІV.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач 13.03.2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1.

18.03.2021 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах і для розгляду питання зарахування періоду роботи з 01.04.2016 р. по 31.10.2018 р. в Філії № 1 ДП Спецоборонмаш, додала наказ № 34/1 29.03.2016 p. як просив відповідач в повідомленні № 0600-0329-8/34791 від 20.07.2020 р.

За результатом звернення, відповідачем був врахований період роботи з 01.04.2016 р. по 31.10.2018 р. в Філії № 1 ДП Спецоборонмаш, але прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Обгрунтовано вказану відмову, зокрема, тим, що відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов язкове державне пенсійне страхування , - право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № І виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 ооків на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років б місяців на зазначених роботах .

Відповідачем також зазначено, що у довідці має бути вказано: періоди роботи, що враховуються до спеціального стажу, професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Не погоджуючись з такою відмовою ГУ ПФУ в Житомирській області, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту шостого частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (Закон №1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

03.10.2017 року Верховною радою України було ухвалено Закон №2148-VII, що доповнив Закон №1058-IV розділом XIV-1, який містить п.1. ст.114 такого змісту: "На пільгових умовах пенсія за віком працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах".

За приписами статті 12 Закону №1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

В свою чергу, пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

- жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом №213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «а» статті 13 Закону №1788-ХІІ необхідний вік та стаж роботи для набуття права на пенсію на пільгових умовах.

Пунктом 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Пунктом 3 резолютивної частини, Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для чоловіків після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020 з одного боку, та Законом №1058-ІV - з іншого в частині визначення у чоловіків необхідного страхового стажу для набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 25 років, тоді як другий - у 30 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у даних правовідносинах застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.

Як вже встановлено судом, позивач 13.03.2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1.

18.03.2021 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах і для розгляду питання зарахування періоду роботи з 01.04.2016 р. по 31.10.2018 р. в Філії № 1 ДП Спецоборонмаш, додала наказ № 34/1 29.03.2016 p. як просив відповідач в повідомленні № 0600-0329-8/34791 від 20.07.2020 р.

За результатом звернення, відповідачем був врахований період роботи з 01.04.2016 р. по 31.10.2018 р. в Філії № 1 ДП Спецоборонмаш, але прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Обгрунтовано вказану відмову, зокрема, тим, що відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов язкове державне пенсійне страхування , - право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № І виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 ооків на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років б місяців на зазначених роботах .

Відповідачем також зазначено, що у довідці має бути вказано: періоди роботи, що враховуються до спеціального стажу, професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Разом з тим, відповідач вказує, що страховий стаж позивача становить 38 років 6 місяців, в тому числі стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1, що підтверджений в порядку визначеному законодавством становить 10 років 1 місяць 25 днів.

При цьому, в оскарженому рішенні не вказано з яких саме правових підстав відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах

Посилання відповідача на недосягнення віку спростовується паспортом позивача, згідно якого 45-літнього віку позивач досягла 25.02.2020 р.

Крім того, відповідно до записів в трудовій книжці позивача, з 29.10.2010 р. по теперішній час, позивач зайнята повний робочий день у особливо небезпечній зоні потенційно небезпечних об`єктів. Також, згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу № 752 від 25.02.2020 р., позивач працювала з 29.10.2010 р. по 31.03.2016 р. на посаді контролер на контрольно-пропускному пункті, а з 01.04.2016 р. по теперішній час на посаді старший стрілець.

Згідно довідки № 752 від 25.02.2020 р. за період з 29.10.2010 р. по теперішній час фактично відпрацьований пільговий стаж складає 10 років 1 місяць 25 днів.

Тобто, довідка № 752 від 25.02.2020 р. містить періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, посади; характер виконуваної роботи; найменування списків, куди включається період роботи; первинні документи (накази) за виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Проте, зазначені відомості відповідачем безпідставно не були взяті до уваги.

Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах за п."а" ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Такого висновку можна дійти виходячи з Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 р. № 1 -р/2020 у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів раїни щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу І пункту 2 розділу III Прикінцеві положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 рі № 213-VIII.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач має загальний страховий стаж 38 років 6 місяців, в тому числі стаж із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженими Постановою КМУ від 24 червня 2016 р. № 461, - 10 років 1 місяць 25 днів, що відповідачем не заперечується.

Отже, рішення ГУ ПФУ в Житомирській області від 22.03.2021 р., яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку, обраному позивачем способу захисту порушених прав, суд зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви, позивач просить зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 25.02.2020 року.

Виходячи із обставин цієї справи суд враховує, що оскаржуване позивачем рішення не містить повного аналізу обставин, з`ясування яких є необхідним і важливим при розгляді питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Такі недоліки у діяльності відповідача, окрім того, що вказують на протиправність рішення, перешкоджають суду надати оцінку дотриманню усіх, передбачених нормами пенсійним законодавством, умов для прийняття рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх визначених Законом підстав у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у спосіб зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно ч.1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність своїх дій, а тому суд дійшов висновку про наявінсть правових підстав для задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до положень ч. 1 та 3 статті 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати які підлягають відшкодуванню стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області від 22.03.2021 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 13.03.2020 року та від 18.03.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.М.Шимонович