Справа № 380/16570/22
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сакалоша В.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів), з вимогами:

- скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 26.09.2022 ВП №69729020 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що незважаючи на те, що справа №380/22710/21 знаходиться на розгляді Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, державним виконавцем, винесено постанову про накладення штрафу на суму 5100,00 грн. за невиконання вимог виконавчого документа не здійснено.

Ухвалою судді від 21.11.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня одержання цієї ухвали шляхом подання до канцелярії суду чи надіслання на адресу суду (79018, м. Львів, вул. Чоловського, 2) заяви про усунення недоліків позовної заяви (вказати номер справи та прізвище судді). У встановлений строк позивач належним чином недоліки позовної заяви усунув.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2022 року відкрито провадження по даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами розгляду термінових адміністративних справ, передбачених ст. ст. 268, 269, 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що станом на 26.09.2022 вимог виконавчого документа не виконано. У державного виконався відсутні будь-які документальні підтвердження щодо виконання виконавчого документа. На даний момент відсутні будь-які заборони щодо вчинення виконавцем виконавчих дій примусового характеру, а саме накладення штрафу за невиконання рішення. Також відсутні будь-які підстави для зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, передбачені Законом.

Частинами 1, 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що неприбуття у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частинами 1, 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

У разі неприбуття у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, фіксування судового засідання не здійснювалось, справа № 380/16570/22 розглянута в письмовому провадженні.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

На адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, 04.11.2021 надійшла та зареєстрована за № 31494/7 постанова старшого державного виконавця у виконавчому провадженні № 69729020 від 26.09.2022 з примусового виконання виконавчого листа № 380/22710/21, виданого 19.07.2022 Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, згідно до поданої заяви від 26.10.2021 та прийняти за результатами її розгляду рішення, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому судовому рішенні.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 у справі № 380/22710/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2022 у справі № 380/22710/21 (провадження № А/857/6039/22), апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській "області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 у справі № 380/22710/21 - без змін.

Судове рішення, відповідно до ст.ст. 255,325 КАС України, набрало законної (юридичної) сили 30.06.2022 та підлягає виконанню.

Станом на момент звернення до суду, адміністративна справа № 380/22710/21 знаходиться на розгляді Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 29.08.2022 відкрито виконавче провадження № 69729020 з примусового виконання виконавчого листа № 380/22710/21, виданого 19.07.2022 Львівським окружним адміністративним судом.

Про виконання рішення Львівського окружного суду від 07.02.2022 у справі № 380/22710/21, Головним управлінням повідомлено орган ДВС листом від 12.09.2022 № 1300-5303-8/82079 та надано підтверджуючі документи.

04.11.2022 на адресу Головного управління надійшла постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про накладення штрафу від 26.09.2022 ВП № 69729020, винесена за невиконання Головним управлінням вимог виконавчого документа - виконавчого листа № 380/22710/21, виданого 19.07.2022 Львівським окружним адміністративним судом. При цьому слід зазначити, що всупереч вимогам чинного законодавства, постанова про попередження про накладення штрафу на адресу Головного управління не надходила.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 ст. 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За приписами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб i підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або з принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. (далі Закон №1404).

Згідно з ч.1 ст.5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 1 ч.2 ст.18 Закону №1404 визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п.16 ч.3 ст. 18 Закону №1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.2 ст.63 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.75 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 ст. 75 Закону №1404 визначено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу вказаних норм вбачається, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постановах від 10.09.2019 по справі №0840/3476/18, від 19.09.2019 по справі №686/22631/17 та від 07.11.2019 по справі №420/70/19 та відповідно до ч. 5 с.242 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають врахуванню судом при розгляді цієї справи.

На момент винесення оскаржуваної постанови адміністративна справа знаходиться на розгляді у Верховному Суді.

Однак, державний виконавець не перевіряв виконання цього рішення та наклав штраф.

Відтак, суд встановив, що рішення суду позивач не виконав в тій частині, що стосується виплати пенсії, однак таке відбулося з незалежних від позивача причин, які на переконання суду є поважними у розумінні Закону № 1404-VIII, що не було перевірено відповідачем під час прийняття спірної постанови та виключає можливість накладення штрафу на боржника.

Крім того, державним виконавцем в оскаржуваній постанові про накладення штрафу не надано вмотивованого обґрунтування про визнання або не визнання причин не виконання рішення суду неповажними, а також не обґрунтовано того, відповідь якої форми і змісту та на які саме постанови державного виконавця повинен був надати позивач.

З огляду на наведене, оскаржувана постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

При цьому суд зазначає, що вказане не виключає існування принципу обов`язковості виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду справи не було залучено свідків та не призначено експертиз, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 26.09.2022 ВП №69729020 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Сакалош В.М.