Справа № 460/774/22
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/774/22 пров. № А/857/13787/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діяла в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року у справі №460/774/22 (головуюча суддя Дорошенко Н.О., м. Рівне) за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , до Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області, Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 з позовною заявою до Рівненського міського відділу Державної міграційної служби України в Рівненській області (далі - відповідач 1) та Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області (далі - відповідач 2), в якій просила: а) визнати протиправною відмову Рівненського міського відділу Державної міграційної служби України в Рівненській області у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;

б) зобов`язати Рівненський міський відділ Державної міграційної служби України в Рівненській області та Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області замінити паспорт у формі картки № НОМЕР_1 та видати ОСОБА_2 по релігійних переконаннях паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України №2503-ХІІ.

Рішенням від 29 квітня 2022 року Рівненський окружний адміністративний суд у задоволенні позову відмовив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що людина має право на зміну думки та її донька поміняла свою позицію щодо паспорта картки.

Так, ще 29.11.2021 ОСОБА_2 особисто подала заяву про заміну паспорта, а також зверталася до ЦНАП у м. Рівне з вимогою про знищення всіх її персональних даних, які були використані при оформленні паспорта-картки. На сьогоднішній день термін дії паспорта-картки закінчився, а отже, відмова відповідача позбавила її документа, що посвідчує її особу.

Також апелянт не погоджується з тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги рішення Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує її вимоги, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що 31.05.2018 ОСОБА_2 отримала паспорт громадянина України у формі ID-картки№ НОМЕР_1 . Строк дії до 31.05.2022.

21.11.2021 ОСОБА_2 звернулася до Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області із заявою, в якій просила замінити паспорт у формі ID-картки та видати їй паспорт громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ.

Рівненський міський відділ Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області надав відповідь від 22.12.2021 №5610-2063/5610.1-21, у якій роз`яснив порядок оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, та зазначив, що за відсутності відповідного рішення суду у відповідача відсутні правові підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.

Вважаючи дії відповідачів щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки протиправними, з метою зобов`язання відповідачів замінити паспорт у формі ID-картки та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, позивач в інтересах своєї дитини звернулася з позовом до суду.

Відмовляючи повністю в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції керувався тим, що на момент звернення до відповідачів неповнолітня ОСОБА_2 мала паспорт громадянина України у формі картки, та у відповідачів були відсутні законні підстави для обміну паспорта, встановлені Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженим постановою КМ України від 25.03.215 № 302.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 статті 5 Закону України «Про громадянство України», документом, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ затверджено, зокрема, Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення № 2503).

Згідно з пунктами 1, 3 Положення № 2503 паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20 листопада 2012 року № 5492-VI (далі - Закон № 5492) визначає правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Відповідно до підпункту "а" пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 5492, документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на, крім іншого, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, до яких відноситься паспорт громадянина України.

Згідно з положеннями статті 14 Закону № 5492 документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону № 5492 паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Згідно з пунктом 6 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 (далі - Порядок № 302), обмін паспорта здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації); 2) отримання реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (РНОКПП) або повідомлення про відмову від прийняття зазначеного номера (за бажанням); 3) виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта; 4) закінчення строку дії паспорта; 5) непридатності паспорта для подальшого використання; 6) якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток; 7) наявності в особи паспорта зразка 1994 року (за бажанням).

Пунктом 21 Порядку № 302 передбачено, що у разі виникнення обставин (подій), у зв`язку з якими паспорт підлягає обміну (крім закінчення строку дії паспорта), документи для його обміну подаються протягом одного місяця з дати настання таких обставин (подій).

З наведених вище правових норм слідує, що обмін паспорта громадянина України можливий лише у випадках, передбачених чинним законодавством.

Водночас, як правильно встановив суд першої інстанції, вимога позивача про обмін отриманого її донькою ОСОБА_2 паспорта громадянина України № НОМЕР_1 у формі картки та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, мотивована її особистими релігійними переконаннями.

Оскільки така обставина, як релігійні переконання не передбачена пунктом 6 Порядку №302, на момент розгляду заяви у відповідачів були відсутні законні підстави для обміну паспорта неповнолітньої ОСОБА_2 .

При цьому колегія суддів відхиляє покликання апелянта на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19 вересня 2018 року у зразковій адміністративній справі №806/3265/17, оскільки предметом розгляду в цій справі було звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Разом з тим, у вказаній адміністративній справі спірні правовідносини є відмінними та виникли у зв`язку з відмовою відповідача за заявою ОСОБА_2 здійснити вилучення/обмін вже отриманого нею паспорта у формі ID-картки на паспорт громадянина України у формі книжечки.

Таким чином, вказана адміністративна справа не має ознак зразкової справи №806/3265/17, а тому висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19 вересня 2018 року у зразковій справі № 806/3265/17 в даному випадку застосуванню не підлягають.

Окрім вказаного слід зазначити, що судами враховано наявність у ОСОБА_2 на момент виникнення спору паспорта громадянина України у формі ID-картки, оформленої за допомогою засобів ЄДДР внаслідок її волевиявлення, з у рахуванням наданої згоди на обробку її персональних даних.

Отже, оскільки у громадянки ОСОБА_2 на час звернення до відповідачів із заявою був дійсний паспорт громадянина України у виглядікартки, а також те, що ОСОБА_2 не зверталася до територіального органу із заявою про заміну паспорта у зв`язку із його пошкодженням, виявленням помилки чи з інших підстав, передбачених Порядком №302, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач діяв відповідно до статті 19 Конституції України з дотриманням Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, який затверджений постановою КМУ від 25.03.2015 №302.

Щодо покликань апелянта на право вимагати знищення персональних даних, внесених до Єдиного державного демографічного реєстру при оформленні паспорта у вигляді ID-картки, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.2 ч.2 ст. 15 Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 №2297-УІ персональні дані підлягають видаленню або знищенню лише у разі припинення правовідносин між суб`єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником, якщо інше не передбачено законом.

Водночас Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» не передбачає підстав для вилучення інформації стосовно особи з Реєстру.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідачів здійснити обмін та видачу паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що така також задоволенню не підлягає, оскільки для того, щоб зобов`язати відповідача вчинити певні дії, слід констатувати перед цим наявність в його діях, бездіяльності чи прийнятих рішеннях ознак протиправності, чого в даному випадку немає.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діяла в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року у справі №460/774/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 20.12.2022.