Справа № 280/1575/22
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 280/1575/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Дніпро

апеляційну скаргу Запорізької митниці (як відокремлений підрозділ Держмитслужби)

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року

у справі №280/1575/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СП ЮКОЙЛ"

до Запорізької митниці

про визнання протиправними і скасування рішення та картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2022 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "СП ЮКОЙЛ" звернулось до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів № UA112080/2022/000008/1 від 06.01.2022;

визнати протиправною та скасувати картку відмови Запорізької митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2022/000011 від 06.01.2022від 06.01.2022.

В обґрунтування позову посилалося на те, що підстава для витребування додаткових документів у відповідача була відсутня, тому що митним органом не доведено та не обґрунтовано належними та достатніми доводами й доказами наявність у поданих йому документах, зазначених у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, розбіжностей, ознак підробки, відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена, що унеможливлює законне витребування додаткових документів за частиною 3 статті 53 Митного кодексу України. Позивач стверджував, що у прийнятому відповідачем Рішенні про коригування митної вартості товарів не зазначено які ж саме відомості про митну вартість товарів залишилися неповними чи недостовірними, адже на кожний пункт запиту додаткових документів відповідні документи були надані. Позивач надав усі документи, які дозволяють чітко визначити митну вартість за основним (першим) методом без жодних суперечностей та неузгодженостей у числових значеннях контрактної вартості продукції. Посадові особи Запорізької митниці не обґрунтували того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Вважає, що винесені відповідачем рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є незаконними та підлягають скасуванню. На підставі викладеного, просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі..

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 р. у справі № 280/1575/22 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СП ЮКОЙЛ" до Запорізької митниці про визнання протиправними і скасування рішення та картки відмови - задоволено.

Суд першої інстанції встановив, що під час здійснення Запорізькою митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом у митного органу виникли сумніви щодо достовірності фактурної вартості заявленого до митного оформлення товару, а саме:

До митного оформлення заявлено два залізничних вагони згідно залізничних

накладних від 20.12.2021 №№31885062, 31885064 загальною кількістю тонн 112,350, проте паспорт якості від 14.12.2021 №3-1206 надано на 2544,5 тонн.

На вказане зауваження митного органу суд зазначив, що паспорт якості від 14.12.2021 №3-1206 виробником складено на конкретну партію виготовленої 14.12.2021 продукції загальною масою 2544,5 тн, що міститься в резервуарі 613 заводу-виробника. В графі 24 залізничних накладних від 20.12.2021 №№31885062, 31885064 є безпосереднє посилання на цей паспорт, що дає змогу ідентифікувати партію товару. Товар загальною кількістю 112,350 тн, що міститься в залізничних вагонах за залізничними накладними від 20.12.2021 №№31885062, 31885064 є частиною виготовленої партії продукції заводу виробника.

З посиланням на п.1.2 контракту від 08.06.2017 № 08/06-17 який регулює строки поставки товару, суд зазначив, що Додатком від 01.12.2021 № 187 до контракту (п.4) передбачено оплату товару протягом 14 днів з моменту прибуття до станції призначення. Вантаж надійшов до станції призначення 31.12.2021, до митного оформлення платіжні доручення не подавались.

З цього приводу суд зазначив, що відповідно до штемпелю на залізничних накладних №№31885062, 31885064 вантаж прибув на станцію «Запоріжжя-Вантажне» Придніпровської залізниці 31.12.2021. До митного оформлення вантаж заявлено 04.01.2022. Рішення про коригування митної вартості винесено митницею 06.01.2022. Тобто, навіть на момент винесення оскаржуваного рішення передбачений додатком від 01.12.2021 № 187 до контракту строк оплати ще не сплив.

Крім того, п. 4 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України чітко передбачає, банківські платіжні документи можуть підтверджувати митну вартість товарів лише в тому випадку, якщо на момент митного оформлення товару декларантом повністю оплачено рахунок за такий товар.

Відтак, митний орган мав можливість пересвідчитись у достовірності митної вартості заявленої декларантом за ціною договору.

Не погодившись з рішенням суду, Запорізька митниця (як відокремлений підрозділ Держмитслужби) подала апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що відповідач в графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів досить повно та обгрунтовано зазначив обставини прийняття рішення, чому заявлена митна вартість не може бути визнана митницею, зазначив про наявність інформації щодо вищих рівнів митної вартості товарів , мит не оформлення яких вже здійснено з зазначенням вартості на такі товари , вказав перелік документів за умови надання яких митна вартість може бути визнана. Прийняте рішення про коригування митної вартості товарів відповідає вимогам ст. 55 МКУ, що не враховано судом першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, надав пояснення суть яких зводиться до правомірності дій митного органу при коригуванні митної вартості товарів та прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів № UA112080/2022/000008/1 від 06.01.2022; Відповідач вказує, що у зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару, митна вартість товару, визначена із застосуванням резервного методу згідно наявної інформації враховуючи вимоги ст. 64 МК України.

Також відповідач вважає, що судом першої інстанції помилково не прийнято обставини щодо оформлення імпортованого товару.

Представник позивача можливість задоволення апеляційної скарги заперечує, відповідно до поданого письмового відзиву на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Позивач зазначає, що всі обставини, які мають значення для справи, досліджено судом першої інстанції та їм дана належна оцінка. Позивач наполягає на відсутності підстав вважати обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України рішення про коригування митної вартості товарів від 06.01.2022.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Матеріалами справи встановлено, що 08.06.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «СП ЮКОЙЛ» (Запоріжжя, Україна) уклало з компанією «SIA «Lat Chem» (Латвія) контракт №08/06-17, предметом якого є придбання продуктів нафтопереробки. Відповідно до додатку №187 від 01.12.2021 до вказаного контракту компанія «SIA «Lat Chem» взяла на себе зобов`язання протягом грудня 2021 - січня 2022 поставити для TOB «СП ЮКОЙЛ» масло індустріальне марки И-40А у кількості 120 тн (+/- 10%) за ціною 775 доларів США за 1 тонну на суму 93 000 доларів США. Умови поставки визначено DAP, Росія/Україна, ст. Соловей/Тополі; відправник АО «РН-ТРАНС» (446207, РФ, м.Новокуйбишевськ Самарської області, вул.Осіпенко, 11; Отримувач TOB «ДМС-ТРЕЙД», Україна, 69035, м.Запоріжжя, вул.Седова, 3).

Вказаний товар у кількості 112,350 тн. ввезено на територію України та 04.01.2022 для його оформлення митному органу подано митну декларацію якій присвоєно №UA112080/2022/000033. В графі 31 декларації опис товару зазначено як «масло індустріальне марки И-40А - 112,350 тн. являє собою мастильний матеріал із вмістом нафтопродуктів більше 70% в якості основного складового. Без вмісту доданих присадок. Дисульфід молібдену, газойлів та синтетичних мастильних матеріалів (складні ефіри, поліхлорбіфеніли, полігліколі та силікони) в складі відсутні. Країна виробництва: RU. Виробник ООО «Новокуйбышевский завод масел и присадок».

Для здійснення митного оформлення подано наступні документи: паспорт №3-1206 від 14.12.2021 на масло індустріальне марки И-40А; інвойс №194-М від 23.12.2021; інвойс №195-М від 23.12.2021; залізнична накладна 31885062, залізнична накладна 31885064; інвойс № від 03.11.2021; інвойс № від 03.11.2021; контракт №08/06-17 від 08.06.2017; додаткова угода №8 від 21.12.2021; додаток № 187 від 01.12.2021 до контракту №08/06-17 від 08.06.2017; договір про транспортно-експедиційне обслуговування вантажів №12/07-2017 від 12.07.2017; контракт №8080018/0478К від 15.08.2018; висновок лабораторії -0769 від 21.10.2021; додаток №137 від 03.11.2021 до контракту №8080018/0478K від 15.08.2018; додаток №138 від 03.11.2021 до контракту №8080018/0478К від 15.08.2018; розрахунок щільності; митна декларація країни відправлення 10006060/191221/3012937; митна декларація країни відправлення 10006060/191221/3012942.

Митну вартість товару позивачем визначено виходячи з ціни контракту згідно вимог п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України за основним методом, зазначеним у ст.58 Митного кодексу України на підставі наданих документів. Митна вартість товару за МД UA112080/2022/000033 склала 87 071,25 доларів США, про що зазначено в графі 42 декларації, та за курсом валюти 27,2782 грн за долар США (графа 23 декларації) становила 2 375 146,97 грн. Сума ПДВ за ставкою 20% становила 475 029,39 грн (графа 47 декларації).

04.01.2022 надійшло повідомлення від митниці декларанту, що у відповідності до ст.337 МКУ, при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне:

1) до митного оформлення заявлено два залізничних вагони згідно залізничних накладних від 20.12.2021 №№31885062, 31885064 загальною кількістю тонн - 112,350, проте паспорт якості від 14.12.2021 №3-1206 надано на-2544,5 тн.

2)відповідно до п.1.2 контракту від 08.06.2017 № 08/06-17 строки поставки товару зазначаються у додатку. Додатком від 01.12.2021 № 187 до контракту (п.4) передбачено оплата протягом 14 днів з моменту прибуття до станції призначення. Вантаж надійшов до станції призначення 31.12.2021, до митного оформлення платіжні доручення не подавались.

В зв`язку із наведеним, митним органом запропоновано декларанту надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості.

06.01.2022 декларантом митному органу додатково надано висновок Запорізької торгово- промислової палати №ОИ - 737 від 05.01.2022.

06.01.2022 Запорізькою митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA112080/2022/000008/1, якою вартість товару скориговано до 985 доларів США за тонну, а загальну суму скориговано до 110664,75 доларів США.

Відповідачем відмовлено у митному оформленні митної декларації МД UA112080/2022/000033 від 04.01.2022 та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2022/000011.

06.01.2022 позивачем з урахуванням рішення № UA 112080/2022/000008/1 митному органу подано нову митну декларацію №UA 112080/2022/000211 та товар випущено у вільний обіг.

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та залишаючи його без змін, судова колегія погоджується з доводами відповідача про те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Саме з таких повноважень Митниці виходив і суд першої інстанції, який, при цьому, правильно вказав на те, що такі повноваження митного органу мають реалізовуватися виключно на підставі та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд зазначає, що за правилами ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, міститься в частині 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких міститься у вказаній нормі.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За правилами ч.6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

При цьому у митного органу наявні повноваження щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числових значень, які стосуються складових митної вартості товару і які значаться у документах, що відповідно до ч.2 ст.53 МК України підтверджують цю митну вартість.

Тобто такі розбіжності (ознаки підробки, недостатність відомостей, невідповідність) повинні бути наявними саме у тих документах, що підтверджують митну вартість товарів.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч.3 ст.54 МК України).

За правилами ст.55 МК України рішення про коригування митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ч.1 ст.55).

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів (ч.7 ст.55).

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються (ч.8 ст.55).

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом (ч.9 ст.55).

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, наведені у статті 57 МК України.

Згідно даної статті такими методами є 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ст.64 Митного кодексу України резервний метод визначення митної вартості товарів полягає в наступному.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:

1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;

2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;

3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;

4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;

5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;

6) мінімальної митної вартості;

7) довільної чи фіктивної вартості.

У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

За правилами ч.7 ст.54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

За визначенням, наведеним у статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається декларантом відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.58 глави 9 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У відповідності до частини 4 вказаної статті митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

В свою чергу, за визначенням, наведеним у ч.5 ст.58 МК України, ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно ч.ч.6, 8, 9 ст.58 МК України платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця.

Термін «ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 10 статті 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема:

витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

витрати на страхування цих товарів.

З наведених норм випливає, що митною вартістю товарів являється по суті загальна сума всіх платежів, здійснених покупцем товарів, що імпортуються, продавцю таких товарів за контрактом.

Відповідно до ч.1 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи (ч.ч.2, 3 ст.58 МК України).

Отже орган доходів і зборів наділений повноваженнями щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числового значення і саме складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, а також щодо перевірки достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутності законодавчо встановлених обмежень для визначення митної вартості за ціною договору.

Судом встановлено, що в спірному випадку декларант для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару подав разом з митною декларацією документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а також додаткові документи в порядку ч.3 ст.53, ч.8 ст.55 МК України.

З`ясувавши обставини, з якими відповідач пов`язує наявність обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення митної вартості, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком про те, що за наведених митним органом обставин не можливо стверджувати про правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідача.

Так, обґрунтовуючи сумніви щодо правильності визначення митної вартості і, як наслідок повноваження щодо витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості, Митниця фактично зазначила те, що: до митного оформлення заявлено два залізничних вагони згідно залізничних накладних від 20.12.2021 №№31885062, 31885064 загальною кількістю тонн 112,350, проте паспорт якості від 14.12.2021 №3-1206 надано на 2544,5 тонн, також у паспорті зазначено тільки найменування товару, натомість в товаро супровідних документах, наданих до митного оформлення відсутня інформація щодо партії товару, що не дає змоги ідентифікувати відомості паспорту з оцінюваною партією товару.

З приводу такого твердження митниці судова колегія вважає обґрунтованою позицію позивача, оскільки паспорт якості від 14.12.2021 № 3-1206 виробником складено на конкретну партію виготовленої 14.12.2021 року продукції загальною масою 2544,5 тн. В графі 24 залізничних накладних від 20.12. 2021 №№ 31885062, 31885064 є безпосереднє посилання на цей паспорт, що надає змогу ідентифікувати партію товару.

Щодо п.1.2 контракту від 08.06.2017 р. № 08/06-17 строки поставки товару зазначаються у додатку, вказує митний орган. Додатком від 01.12.2021 № 187 до контракту передбачена оплата протягом 14 днів з моменту прибуття до станції призначення. Надаючи оцінку такому аргументу митниці, суд першої інстанції зазначив, і з таким обґрунтуванням колегія суддів погоджується, що на момент коригування митної вартості товару 06.01.20222 р. передбачений додатком № 187 до контракту строк сплати не сплив.

Митний орган у своєму рішенні зазначає, що у рахунках від 03.11.2021 №№ , зазначено загальну кількість товару « Масло індустріальне марки И-40А» - 120 т. , а до митного оформлення заявлено 112,35 т., що не дає змоги ідентифікувати відомості у рахунках з оцінюваною кількістю товару. Зазначений аргумент спростовується матеріалами справи , і з урахуванням контракту № 08/06-17 та додатку № 187 до нього зазначена кількість товару знаходиться в межах передбаченого контрактом можливого фактичного відхилення.

Щодо висновку Запорізької торгово-промислової палати від 05.01.2022 № ОИ -737, відповідно до якого митний орган зазначив, що в ньому щодо рівня цін на товар « Масло індустріальне марки И-40 А2 на підставі даних статистики Міжнародного торгового центру наведено діапазон цін на подібну продукцію який становить 729,00-860,88. Тобто ціна може бути і вище від заявленої.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що слід врахувати, що Запорізькою торгово-промисловою палатою при аналізі цін з урахуванням кон`юнктури ринку, умов Контракту № 08/06-17 від 08.06.2017 характеристик товару і країни виробництва, вищевказані контрактні ціни на масло індустріальне марки И- 40А, на умовах поставки DAP ст. Соловей/Тополі Російської залізниці, відповідають середньому рівню цін, який склався при експорті подібної (аналогічної) продукції постачальниками із країни виробництва за вказаний період. Ринкова вартість подібної продукції є різною, має певний діапазон, в якому також знаходиться і ціна, за якою придбав товар позивач.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

В якості обґрунтування правомірності прийнятого рішення, відповідачем вказано, що до митного оформлення надані копії митних декларацій країни відправлення від 19.12.2021 ММ10006060/191221/3012937, 10006060/191221/3012942, вартість партії товару згідно яких становить 69263,70 EUR. Інформація щодо крос-курсу валют відсутня, тому перевірити вартісні характеристики, які зазначені у копіях митних деклараціях країни відправлення не є можливим.

З цього приводу суд зазначив, що митним органом не надано ніякого обґрунтування того, яким чином відсутність у митній декларації країни-виробника крос-курсу валюти впливає на перевірку розрахунку митної вартості товару. Митна декларація країни відправлення містить дані про постачальника та покупця товару, вагу, найменування, ціну товару та інші відомості, що в повній мірі співпадають із даними, зазначеними в поданих до митного оформлення документах. Надання інформації щодо крос-курсу не передбачено вимогами ст.53 МК України. Ця інформація є загальнодоступною та, у разі необхідності, може бути перевірена митницею самостійно при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів.

Судова колегія погоджується з такими обґрунтуваннями суду і вважає, що доводами апеляційної скарги вони не спростовуються.

Визначивши повноваження митного органу, підстави прийняття оскаржуваних рішень, суд першої інстанції правильно виходив з того, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у Відповідача обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

З`ясувавши обставини, з якими відповідач пов`язує наявність обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення митної вартості, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком про те, що за наведених митним органом обставин не можливо стверджувати про правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідача.

Встановлені у справі обставини свідчать про протиправність оскаржуваних рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про задоволення позову, зводяться фактично до переоцінки наявних у справі доказів.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Таким чином, дослідивши встановлені обставини справи, аргументи з якими відповідач пов`язує незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці (як відокремлений підрозділ Держмитслужби) на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 р. у справі № 280/1575/22 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 р. у справі № 280/1575/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко