Справа № 545/5349/22
Суддя: Богомолова Л. В.
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/5349/22
Провадження № 2-а/545/159/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2022 р. м.Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Богомолової Л.В.

при секретарі Гаврись В.В.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача Детюк Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтава адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, сержанта поліції батальйону 1 роти 4 Управління патрульної поліції і Полтавській області Департаменту патрульної поліції Турівненко Олега Ігоревича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАР №6034992 від 16 жовтня 2022 року, -

встановив :

26.10.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАР №6034992 від 16 жовтня 2022 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбачене та ч.6 ст.121 КУпАП, якою притягнуто її до адміністративної відповідальності до штрафу в сумі 850 грн.

У вказаній постанові зазначено, що 16.10.2022 року о 22 год. 00 хв. в м. Полтава, по вул. Сінна, 47 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «SKODA FABIA», держаний номерний знак НОМЕР_1 темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, чим порушив п.2.9 ПДР Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України №1306 від 10.10.2001 року та чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП.

Позивач вважає постанову за ч.1 ст.126 КУпАП незаконною, оскільки в діях позивачки відсутній склад адміністративного правопорушення. При винесенні постанови сержант поліції Турівненко О.І. не встановив обставини, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у постанові відсутні та не зазначені жодні допустимі докази правопорушення та не вказано який номерний знак неосвітлений.

Просить суд її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, скасувати постанову.

Представник відповідача за дорученням Детюк Д.С. вважає, що позивачку ОСОБА_1 правомірне було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, оскільки вона керувала транспортним засобом, номерний знак якого був неосвітлений, що підтверджується даними запису з відео регістратору поліцейського автомобілю. Окрім того, представник відповідача зауважує, що позивачці було поліцейським роз`яснено її права та обов`язки під час розгляду справи, що також підтверджується даними відеозапису наявному у матеріалах справи.

В задоволенні позову позивачки просить відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до такого.

Судом встановлено, що 16 жовтня 2022 року сержантом поліції батальйону 1 роти 4 Управління патрульної поліції в Полтавській області Турівненко О.І. було винесено постанову серії ЕАР № 60349925 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Згідно змісту вищевказаної постанови,16.10.2022 року о 22 год. 00 хв. в м. Полтава, по вул. Сінна, 47 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «SKODA FABIA», держаний номерний знак НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не освітлювався державний номерний знак, чим порушила п.2.9 ПДР України.

Позивачка ОСОБА_1 , не погоджуючись із означеним рішенням поліцейського, вважає себе невинуватою, а оскаржену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а тому звернулася до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Згідно зі ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 2.9 в Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила), встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП визначено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до частини 6 статті 121 КУпАП у даному випадку встановленню підлягають наступні обставини:

- чи вчинені особою відповідні дії, що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності;

- чи освітлювався номерний знак транспортного засобу, яким керував позивач.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами. При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення інспектор зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення, чого в даному випадку не було дотримано.

Разом з тим, пункт 1 статті 247 КУпАП вказує на те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із змісту оскарженої постанови, особою, яка її винесла, було встановлено що, 16.10.2022 року о 22 год. 00 хв. в м. Полтава, по вул. Сінна, 47 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «SKODA FABIA», держаний номерний знак НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не освітлювався державний номерний знак, чим порушила п.2.9 ПДР України.

Так, в якості доказу керування позивачкою транспортним засобом з неосвітленим заднім номерним знаком в темну пору доби, відповідачем надано до матеріалів справи відеофайли, зроблені з відео реєстратора автомобіля поліції, з яких чітко вбачається, що позивачка дійсно керувала транспортним засобом «SKODA FABIA», держаний номерний знак НОМЕР_1 з неосвітленим державним номерним знаком в темну пору доби.

Позивачка стверджує, що вона перед виїздом перевірила технічний стан транспортного засобу на справність засобів освітлення та конструкцією транспортного засобу не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху.

Разом з тим, та обставина, що позивачка перед виїздом перевірила автомобіль на технічну справність, а така несправність могла виникнути під час руху транспортного засобу і нею не була помічена під час руху, не свідчить про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, та не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Суд звертає увагу, що позивачка як водій у ситуації, що склалась, зобов`язана була діяти відповідно до пп."а" та "б" п.2.3 Правил дорожнього руху, згідно яких: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

З приписів ПДР вбачається, що обов`язок дбати про справність транспортного засобу та відповідальність за певні недоліки його стану покладається саме на водія, а тому доводи позивачки про те, що вона не усвідомлювала і не могла усвідомлювати факт руху в автомобілі з неосвітленим заднім номерним знаком на правомірність постанови не впливають.

Посилання позивачки на відсутність у постанові зазначених жодних допустимих доказів правопорушення, а також відсутність посилання на те, який номерний знак неосвітлений, суд не приймає до уваги, оскільки пунктом 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ, від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція № 1395) передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У статті 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4 розділ 1 Інструкції № 1395).

Таким чином, інформація з наданих відповідачем відеофайлів, підтверджує факт вчинення позивачем порушенням п. 2.9.в ПДР України, відповідальність за яке, передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Суд вважає, що постанова серії ЕАР № 6034992 від 16.10.2022 відповідає всім зазначеним вимогам.

Зокрема з оскаржуваної постанови вбачається, що інспектор, враховуючи вимоги пункту 2.9 в Правил дорожнього руху,:

- чітко сформулював у фабулі постанови, що саме порушив водій (керував транспортним засобом, у якого в темну пору доби був неосвітлений номерний знак);

- зазначив, який саме пункт Правил порушив водій (п.п. 2.9 в ПДР України, який передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий);

- зазначив, за якою статтею КУпАП водія притягнене до адміністративної відповідальності (ч. 6 ст. 121 КУпАП - керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим).

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Принцип презумпції винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, посилаючись на належні та допустимі докази (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд вважає, що відповідачем доведена правомірність притягнення позивачки до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у розмірі 850 грн., відповідно до санкції частини шостої статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства, адміністративне стягнення накладено органом, який має на це повноваження, строк накладення стягнення не сплив та що в діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 17, 18, 158 163, 167, 185, 186, 254, КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, сержанта поліції батальйону 1 роти 4 Управління патрульної поліції і Полтавській області Департаменту патрульної поліції Турівненко Олега Ігоревича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАР №6034992 від 16 жовтня 2022 року - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://pl.pl.court.gov.ua/sud1625.

Суддя: Л. В. Богомолова