Справа № 420/17386/22
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
19 грудня 2022 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Василяка Д.К., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, стягнення індексації,-
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в якому позивач просить суд:
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування грудня 2015 та січня 2016 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.12.2015 по 08.12.2016 включно;
Ухвалою суду від 08 грудня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, стягнення індексації залишено без руху.
На виконання зазначеної ухвали суду до суду 14.12.2022 року надійшла заява в якій зазначено, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 та п.13 статті 5 ЗУ «Про судовий збір».
Разом з цим, суд зазначає, що недоліки позовної заяви відповідачем усунуто не в повному обсязі.
Суд зазначає, що предметом спору є індексація грошового забезпечення позивача у період з 01.12.2015 року по 08.12.2016 року.
Відповідно до приписів чинного законодавства, а саме ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексація грошового забезпечення - це механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Суд вважає, що позивач дійшов хибного висновку про те, що предметом спору є стягнення заробітної плати, а відтак невірно розтлумачив п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір ".
У зв`язку з цим, суд звертає увагу, що пільг щодо сплати судового збору за позовні вимоги, зокрема, про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не виплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачеві п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" не визначає, а тому позивач не звільнений від сплати судового збору за подання позову в частині наведених позовних вимог згідно до положень п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Наведена правова позиція узгоджується також і з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній в його постанові від 30 січня 2019 р. у справі №910/4518/16 та Верховного Суду, викладеній в його постанові від 19 лютого 2020 р. у справі №761/943/18.
При цьому, суд критично відноситься до посилань позивача на правову позицію Верховного Суду по справі №806/2883/17 та постанову від 16.12.2019 року по справі №823/726/16, оскільки у наведених рішеннях відсутні висновки суду щодо застосування пільг визначених п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» у справах з приводу нарахування та виплати індексації грошового забезпечення.
Також, суд зазначає, що Статтею 5 Закону №3674-VI передбачені пільги щодо сплати судового збору.
Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону №3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.
Статус, права, пільги учасників бойових дій встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Згідно з статтею 5 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений в статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
При цьому, частиною 2 статті 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Аналіз пункту 13 частини 1 статті 5 Закону №3674-VI в сукупності з частиною 2 статті 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у справах, які стосуються пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2020 року у справі №240/934/20.
Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону №3674-VI суд має врахувати предмет та підстави позову, а також перевірити чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, позовні вимоги не стосуються захисту його прав як учасника бойових дій.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не були усунені недоліки позовної заяви.
Згідно з вимогами п.1 ч.4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За таких обставинах, в силу п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, стягнення індексації слід визнати неподаним та повернути позивачу.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 123, 169, 248, 294, 295 КАС України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, стягнення індексації повернути без розгляду.
Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя Д.К. Василяка