Справа № 620/4661/22
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року Чернігів Справа № 620/4661/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді Ткаченко О.Є.,

за участю секретаря Мазко Ю.С.,

представника позивача Петрикея І.А.,

представника відповідача Дарди О.М.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій, скасування наказів та поновлення на посаді,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівської області від 13.06.2022 № 489, яким притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції, в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності;

визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівської області від 28.06.2022 № 303 о/с (по особовому складу) в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;

поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора з реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день ухвалення рішення по справі.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що матеріали вказаного службового розслідування ОСОБА_1 надані не були. З самого ж наказу вбачаються лише загальні формулювання та відсутні конкретні факти. Чим обґрунтовувалося найсуворіше з усіх видів дисциплінарне стягнення - звільнення і на підставі яких фактів встановлювалися зазначені обставини на даний час встановити не має можливості у зв`язку з ненаданням матеріалів службового розслідування та фактичного позбавлення права участі у службовому розслідуванні шляхом надання пояснень, ознайомлення та неможливості скористатися послугами адвоката.

Ухвалою судді від 21.07.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для надіслання відзиву.

Ухвалою суду від 22.09.2022 розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

У встановлений ухвалою суду строк відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що нормативними актами, які регулюють порядок проходження служби в поліції, поліцейському не надано повноважень самостійного, вільного визначення ним місця несення служби, залишення місця дислокації підрозділу, зміну підрозділу, самостійного усунення поліцейським від виконання обов`язків за основним місцем несення служби без відповідного наказу уповноваженого керівника. Також, відповідно до вимог наказу ГУНП в Чернігівській області від 21.02.2022 №268 поліцейським структурних підрозділів ГУНП в Чернігівській області, територіальних та міжрегіональних органів поліції заборонено всі виїзди за межі території, яка обслуговується, та Чернігівського гарнізону без дозволу начальника ГУНП в Чернігівській області.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України на посаді інспектора з реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області.

06 березня 2022 року на ім`я начальника ГУНП в Чернігівській області надійшов рапорт начальника Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області полковника поліції ОСОБА_2 за фактом відсутності на службі та небажання продовження служби в Національній поліції України окремими поліцейськими структурних підрозділів Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації та введенням воєнного стану на території України.

16 березня 2022 року наказом ГУНП в Чернігівській області № 498 за відомостями, викладеними у рапорті начальника Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області полковника поліції Олега Калити, призначено службове розслідування у формі письмового провадження.

За наслідками проведеного службового розслідування наказом ГУНП в Чернігівській області від 16.03.2022 року № 113 о/с на підставі наказу ГУНП в Чернігівській області від 16.03.2022 року № 381 інспектора з реагування патрульної поліції ВПД № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби поліції за п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 16.03.2022.

13 травня 2022 року начальнику ГУНП в Чернігівській області подано доповідну записку начальника відділу правового забезпечення ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Олега Роєнка з обґрунтуванням та пропозицією скасування як передчасних наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських та наказів по особовому складу ГУНП в Чернігівській області, які були видані в процесі реалізації висновків службових розслідувань, проведених дисциплінарними комісіями, в тому числі наказ ГУНП в Чернігівській області від 16.03.2022 № 381 та № 113 о/с від 16.03.2022 відносно ОСОБА_1 (а.с. 88, 89, 93).

Наказами ГУНП в Чернігівській області від 13.05.2022 року № 424 та №212 о/с від 13.05.2022 накази ГУНП в Чернігівській області від 16.03.2022 № 381 та № 113 о/с скасовано та позивача поновлено на службі в поліції (а.с. 94 зворотній бік).

13 травня 2022 року з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки відомостей, викладених у доповідній записці начальника відділу правового забезпечення ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Олега Роєнка від 13.05.2022, наказом ГУНП в Чернігівській області від 13.05.2022 № 595 за фактом відсутності на службі та невиконання службових обов`язків окремими поліцейськими структурних та територіальних підрозділів ГУНП в Чернігівській області, вказаних у матеріалах службових розслідувань, призначених наказами ГУНП в Чернігівській області від 16.03.2022 № 498, від 20.03.2022 № 501, від 21.03.2022 № 502, від 23.03.2022 № 507, від 25.03.2022 № 510, від 28.03.2022 № 512 та від 31.03.2022 № 513, з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації та введенням з цього приводу воєнного стану на території України, зокрема на території Чернігівської області, призначено проведення службового розслідування з одночасним відстороненням згідно з наказом ГУНП в Чернігівській області від 13.05.2022 № 425 поновлених на службі в поліції 128 поліцейських (в тому числі позивача) (а.с. 85-86, 94).

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 13.06.2022 №489 за грубе порушення службової дисципліни, невиконання посадових (функціональних) обов`язків, недотримання вимог статей 1, 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, Присяги працівника поліції у частині самоусунення від виконання своїх службових обов`язків як поліцейських від захисту Українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, зокрема на території Чернігівської області, невиконання наказів керівництва ГУНП в Чернігівській області та Національної поліції України, а також самовільному залишенню 14.03.2022 території дислокації особового складу ВПД № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, а саме м. Чернігів та виїзд на територію м. Городня, яка у той час була окупована військами російської федерації, інспектора з реагування патрульної поліції ВПД №1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с.12).

Реалізовано вказаний наказ у відповідності до норм ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України шляхом видання наказу ГУНП в Чернігівській області від 28.06.2022 № 303 о/с, яким позивача звільнено зі служби в поліції за п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліції» (а.с.11).

Вважаючи вищевказані накази відповідача протиправними, а звільнення - незаконним, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №580 національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 3 Закону №580 визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина третя статті 11 Закону).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону №580 служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

В силу пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону №580 поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частини перша та друга статті 19 Закону №580).

Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2123-IX 2 Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно частини другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, у тому числі: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень (частина третя статті 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, метою яких є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Таким чином, проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно із статтями 14, 15, 19 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків провадиться службове розслідування.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

У висновку за результатами службового розслідування, у тому числі, зазначаються: причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до частин 1, 2, 5, 6 статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

Статтею 27 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.

Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.

Від поліцейського, стосовно якого є підтвердні дані про самовільне залишення ним місця несення служби, виїзд до інших регіонів країни чи за кордон, пояснення не відбираються, поліцейський вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Стаття 29 Дисциплінарного статуту встановлює особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, а саме у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

Аналогічні положення закріплені і у Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 (далі - Порядок № 893).

Крім того, вказаним Порядком № 893 передбачено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 Розділу VII Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.

11.06.2022 складено висновок службового розслідування (а.с.38-83), де зазначено про таке:

«Опитаний в ході службового розслідування старший лейтенант поліції ОСОБА_1 пояснив, що станом на 24.02.2022 перебував на посаді інспектора з реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, безпосереднім керівником є майор поліції ОСОБА_3

24.02.2022 керівництвом ГУНП була оголошена «бойова тривога», про яку йому повідомив старший інспектор-черговий капітан поліції ОСОБА_4 , який на той час перебував на добовому чергуванні. У відповідності до схеми-оповіщення, опитуваний в свою чергу, повідомляв інших поліцейських. Цього ж дня він мав заступати на чергування. 24.02.2022 близько 06:30 прибув до відділення поліцейської діяльності № 1 ЧРУП (за адресою м. Городня, вул. Шевченка 24А). Після доведення інформації стосовно чого відбулася бойова тривога, опитуваним в черговій частині було отримано табельну вогнепальну зброю (пістолет Макарова, 2 магазина та 16 набоїв). Близько 07.30 керівник відділення повідомив, що всі поліцейські відділення виїжджають до м.Чернігів. Окрім того, йому стало відомо, що окупаційні війська Російської Федерації рухаються з ПП «Сеньківка» по направленню м.Городня і в будь-який час почнуться бойові дії. Також було чутно вибухи. Близько 10.00 год. ОСОБА_1 разом з капітаном поліції ОСОБА_5 , сержантом поліції Дударенком А.А., старшим лейтенантом поліції Костирком С.В. та сержантом поліції ОСОБА_6 на службовому автотранспорті н.з. НОМЕР_1 «Mitsubishi Outlender» прибули до АДРЕСА_1 . Приблизно до 16.00 перебували за вищевказаною адресою, чекаючи вказівок керівництва, які не надходили. Потім опитуваний запропонував поїхати до нього на квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , при цьому запитавши дозволу керівника ОСОБА_3 . В перші дні за адресою його квартири, як додав опитуваний, проживали всі працівники відділення, крім жінок, у всіх, хто знаходився у нього вдома була вогнепальна зброя та спецзасоби. Приблизно на другий день, точно опитуваний не пам`ятає, ОСОБА_3 спільно зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 забрали всю автоматичну зброю та вивезли в невідомому йому напрямку. В перші дні дехто з тих, хто в нього проживав переселилися в інші місця, та особисто в його квартирі залишилися капітан поліції ОСОБА_5 , капітан поліції ОСОБА_4 , старший лейтенант ОСОБА_8 , капітан поліції ОСОБА_9 , капітан поліції ОСОБА_10 , сержант поліції ОСОБА_11 . Також опитуваний додав, що має проблеми зі здоров`ям, а саме хворіє на «подагру» та в перші дні його перебування в м.Чернігів мав проблеми з ногами, оскільки не було відповідних ліків, тому сталося запалення суглобів. Оскільки в нього почалися проблеми з ногами, то в наряди не заступав, так як не було взуття, яке б йому підійшло, про що повідомив свого керівника, можливості звернутися до медичного закладу не було. Його колеги по службі заступали на чергування по місту. Про види нарядів та місце, куди потрібно було заступати, їм повідомляв безпосередній керівник ОСОБА_3

12.03.2022 опитуваний повідомив ОСОБА_3 про те, що може нести службу в нарядах, бо його самопочуття покращилося, на що він відповів, що складе графік нарядів і повідомить.

13.03.2022 ОСОБА_3 повідомив, що начальник Чернігівського РУП оголосив збір особового складу в приміщенні Чернігівського РУП за адресою: м.Чернігів, вул.Шевченка, буд. 13. На нараді, окрім начальника Чернігівського РУП, був присутній начальник відділу реагування патрульної поліції Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області майор поліції ОСОБА_12 . Під час наради у опитуваного та інших поліцейських виникло питання про неналежне відношення керівництва, про умови несення служби та побуту, так як ніхто не забезпечував їх належними умовами життєдіяльності (проживання, харчування). Начальник Чернігівського РУП повідомив, що якщо у когось є можливість виїхати до м. Городня для евакуації родин, то можуть їхати, також начальник Чернігівського РУП повідомив, що він надавав наказ про те, що працівники поліції повинні були евакуюватися разом з родинами, але про це опитуваний вперше почув тільки на нараді. Його сім`я, а саме дружина та двоє неповнолітніх дітей 2013 та 2017 р.н., залишалися весь цей час в м.Городня. Пізніше ОСОБА_12 сказав, що він не рекомендує поспішати з написанням рапортів на звільнення та поверненням додому, так як м.Городня вже була окупована військами Російської Федерації. Потім ОСОБА_12 сказав, що якщо є можливість виїхати додому та евакуювати свої сім`ї, то можете це зробити. Начальник ЧРУП сказав що він перебуває не в кращих умовах. Також опитуваний додав, що працівником кадрів ЧРУП вівся відеозапис наради, а також частково відео знімав старший лейтенант поліції ОСОБА_13 .. Перед нарадою ОСОБА_3 повідомив опитуваному, що 15.03.2022 останній заступає в наряд по охороні публічного порядку в м.Чернігів.

14.03.2022 зранку опитуваний разом з майором поліції ОСОБА_14 , старшим лейтенантом поліції Костирком С.В., сержантом поліції ОСОБА_15 та дружиною ОСОБА_15 прийняли рішення їхати до м.Городня на власному автомобілі ОСОБА_15 для евакуації своїх сімей, так як напередодні на нараді вони отримали дозвіл від керівника Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області на евакуацію своїх сімей.

14.03.2022 близько 07-ї год. виїхали з м.Чернігів через смт.Куликівка, звідки повідомили ОСОБА_3 про прийняте ними рішення. Цього ж дня переправились через р.Десна в с.Ковчин, потім за ними в с.Миколаївка приїхав знайомий, який доправив до м.Сновськ, а звідти з м.Городня приїхали товариші ОСОБА_14 та довезли до м.Городня в обхід російського блокпосту, який знаходився в с.Хотуничі Корюківського району Чернігівської області. Зброя, службове посвідчення та жетон весь час були при ньому, які по приїзду в м.Городню надійно сховав.

Пізніше, точної дати опитуваний не пам`ятає, так як в місті був поганий мобільний зв`язок, в режимі телефонного зв`язку його повідомили, що він звільнений з 16.03.2022, а також дізнався, про те що є наказ про звільнення тих поліцейських, які 14.03.2022 покинули службу в м.Чернігів. До відділення поліції в м.Городня опитуваний не приходив, так як там перебували військові Російської Федерації, які тільки 01.04.2022 покинули місто.

Весь час з 14.03.2022 перебував в м.Городня Чернігівського району Чернігівської області.

Також опитуваний зазначив, що якщо б знав, що його родина евакуйована та знаходиться в безпечному місці, то в жодному б разі не покинув м.Чернігів і продовжив би нести службу» (а.с. 128-129).

Опитаний, з приводу наданих пояснень поліцейськими ВПД № 1, начальник ВПД № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області майор поліції ОСОБА_3 пояснив, що 24.02.2022 близько 05.00, перебуваючи на робочому місці, почув вибухи, які доносились з півночі району і отримавши телефонний дзвінок від начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ДПСУ ОСОБА_16 оголосив бойову тривогу, по якій зібрався весь особовий склад ВПД №1 з урахуванням прикомандированих осіб. Особовий склад ВПД прибув за місцем дислокації протягом години і отримавши команду від начальника Чернігівського РУП ОСОБА_17 про евакуацію, отримали ТВЗ, протигази, бронежилета, а також склали і описали залишки невиданої ТВЗ, спецзасобів, ТВЗ пошти та УДО, добровільно здану та вилучену зброю та зброю, яка була речовим доказом у кримінальних справах. Також, як додав опитуваний, вилучили жорсткі диски з комп`ютерної техніки, забрали кримінальні справи, деяку іншу документацію, заправили службові автомобілі, закрили службові кабінети і близько 07.30 на службовому та особистому транспорті покинули ВПД у напрямку м. Чернігова. На місці перед виїздом залишилася слідчий ОСОБА_18 , яка вказала, що в неї двоє дітей, одна з яких маленька, і вона залишиться в м.Городня. Таким чином, як зазначив ОСОБА_3 , з ВПД виїхало 36 поліцейських, у тому числі 3 жінки. Евакуація сімей поліцейських керівництвом Чернігівського РУП та ГУНП в Чернігівській області не була передбачена і не була відповідно організована, а враховуючи близькість їх міста до кордону, зробити таку евакуацію вони не встигли б, так як близько 09.00 у місті вже була ворожа техніка, а за їх останнім автомобілем вже було підірвано міст у с. Політрудня.

Прибувши до м.Чернігів біля 08.30, здали до чергової частини Чернігівського РУП по вул. Старобілоуській упаковану раніше зброю та не дочекавшись будь-яких вказівок, після обіду, як зазначив опитуваний, він розпустив 3 жінок по адресам в м.Чернігові, а 33 поліцейських чоловіків поїхали на запрошення ОСОБА_1 до нього на квартиру по АДРЕСА_3 , так як їм потрібно було десь переночувати і поїсти.

Наступного дня, як додає ОСОБА_3 , 25.02.2022 о 08.00 за вказівкою ОСОБА_12 заступили 2 екіпажами ГРПП на патрулювання міста Чернігів і закінчили його близько обіду, так як від ОСОБА_17 надійшла вказівка евакуюватися до м. Київ, але на питання опитуваного до останнього, яким чином її виконати, куди їхати, хто і де зустріне, відповіді не отримав. Зателефонувавши ОСОБА_19 та спитавши подальших вказівок, відповіді не отримав.

Зрозумівши, що керівництво Чернігівського РУП та ГУНП в Чернігівській області відсутнє, опитуваний зібрав особовий склад на квартирі і надав вказівку, щоб хто може роз`їжджалися по різним адресам м. Чернігів, так як не було зрозуміло, що з містом, де ворог і такою кількістю людей в одному місці прожити важко. Після його слів з адреси виїхало по м. Чернігів близько 19 чоловік.

Зранку 26.02.2022, як зазначає опитуваний, у новоствореній групі у менеджері «Сигнал» він написав, що треба боротися і спитав, де можливо отримати зброю, на що йому повідомили, що можна в приміщенні ГУНП в Чернігівській області, де він її і отримав та встановив, що по вул. Мазепи у новобудові Чернігівського РУП перебуває керівництво ГУНП в Чернігівській області і значна частина особового складу. З цього дня, як додав ОСОБА_3 , вони стали нести службу в нарядах. Особисто він розподіляв наряди і разом з особовим складом заступав в автопатрулі та охорону приміщень.

Так відбувалось до 13.03.2022, коли частина особового складу заступивши востаннє в наряди, 14.03.2022 виїхали в сторону м.Городня.

12.03.2022 в месенджері «Вотсап» опитуваному написав ОСОБА_17 про необхідність прибуття на 09.00 13.03.2022 на нараду в підвальне приміщення ГУНП в Чернігівській області. Прибувши 13.03.2022 на вказаний час до ГУНП, опитуваний доповів керівнику про проблемні питання особового складу: житло, харчування і поганий моральний клімат в колективі, на що останній наказав зібрати особовий склад в ГУНП, але ОСОБА_17 запропонував, що він сам збере особовий склад на 12.00 у приміщенні АДРЕСА_4 та поговорить з особовим складом. На нараді у ЧРУПі були присутні усі, крім ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , так як перші двоє відмовились їхати, а останнього, як додав опитуваний, він не знайшов за указаною ним адресою, однією з причин був відсутній зв`язок. У ході наради, як пояснює опитуваний, ОСОБА_17 обіцяв вирішити питання, які ставив йому особовий склад: житло, душ, харчування, але розмова не вийшла, так як особовий склад вказував на те, що його не було з моменту початку війни, не зрозуміло де він був, як і керівництво Чернігівського РУП, крім ОСОБА_12 . Також на цій нараді ставились ряд питань, чому ряд підрозділів області не виїхали у м.Чернігів, а частина поліцейських з м.Ріпки, м. Сновськ, виїхавши у перший день, повернулись додому, при цьому в них все добре. Чому ОСОБА_20 не можна поїхати. ОСОБА_17 , як здається опитуваному, все ж таки говорив, що позиція керівництва, якщо буде виїзд до м. Городня - це звільнення і хто хоче той пише рапорт на звільнення і виїжджає. Після цього ОСОБА_17 вийшов та з ними залишився ОСОБА_12 , який повідомляв, що їх підрозділ буде заступати у 3-4 автопатрулі по м.Чернігів. В ході бесіди з ОСОБА_12 із залу лунали викрики, що рапорти ніхто писати не буде, просто поїдуть додому, бо інші зробили так само і у них все добре. Після вказаної розмови, як додав ОСОБА_3 , він зробив графік та скинув у групу в меседжері «Телеграм» для заступання у наряди.

14.03.2022 близько обіду опитуваний побачив, як з їх групи почали виходити абоненти, один з яких був ОСОБА_1 , на запитання по телефону чому, останній повідомив, що він поїхав у напрямку м.Городні з ОСОБА_21 та братами ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . Після цього, близько 15.00 перевіряючи наряди, від ОСОБА_4 по телефону дізнався, що в напрямку Городні також виїхали: ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 . Приїхавши до місця їх проживання на АДРЕСА_3 , побачив ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , які збирали речі і виходили на вулицю, на що опитуваний наказав останнім здати зброю, та хтось ще здав посвідчення та жетони, після цього останні виїхали в напрямку м.Городня, про що самі повідомили. Також, як зазначив опитуваний, від ОСОБА_4 він дізнався, що Телегін та ОСОБА_33 виїхали з адреси проживання ще з обіду 13.03.2022 в пошуках нового житла і більше на зв`язок не виходили. Опитуваний також перевірив свій телефон, де побачив що востаннє вони були на зв`язку біля 07.00 14.03.2022. У квартирі ОСОБА_1 по вул. Жабинського ввечері 14.03.2022 залишились 2 поліцейських: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Таким чином, як зазначив опитуваний, із 35 поліцейських м.Чернігів залишили 13 та 2 зникли у невідомому напрямку, інші 20 поліцейських залишалися в м.Чернігів, де несли службу.

14.03.2022 ввечері опитуваний доповідав про втечу 13 та зниклих 2 поліцейських ОСОБА_17 та ОСОБА_34 , а наступного дня подав письмовий рапорт.

Зі всіх вказаних поліцейських, які виїхали, опитуваному телефонував лише ОСОБА_35 з 16 по 18 березня, точної дати не пам`ятає, та просив дозволу повернутися, так як він начебто перебував у смт. Куликівка та в м.Городня не їздив, але встановивши, що вже був наказ на його звільнення, передав йому, що це питання потрібно вирішувати лише з керівництвом (а.с. 130-131).

Опитаний начальник ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області майор поліції ОСОБА_12 , пояснив, що 13.03.2022 начальник Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області полковник поліції ОСОБА_17 проводив нараду з працівниками Городнянського та Ріпкинського ВП, які були евакуйовані з постійних місць дислокації до м. Чернігів. На вказаній нараді були присутні керівники вказаних підрозділів майор поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_36 . Також на цю нараду було запрошено опитуваного. Під час цієї наради особовий склад висловлював невдоволення відносно дій керівництва ГУНП в Чернігівській області в особі начальника та керівника Чернігівського РУП. Основне питання полягало у відсутності організації евакуації їх сімей, які лишилися в Городнянському та Ріпкинському районах. Не забезпечення особового складу, який був евакуйований в м. Чернігів визначеним місцем схову (бункеру-бомбосховищем), відсутністю харчів, води, ліків. Відсутністю забезпечення ПММ для виконання функцій поліцейських в м.Чернігів, засобами індивідуального захисту з боку керівництва ГУНП в Чернігівській області. У зв`язку з викладеним останні висловлювали намір повернутися до місця своєї постійної дислокації. Керівник ЧРУП ГУНП в Чернігівській області полковник поліції ОСОБА_17 та керівники відповідних підрозділів ОСОБА_3 та ОСОБА_36 закликали останніх цього не робити і лишитися в м. Чернігів. Також лишитися в м. Чернігів казав і опитуваний, при цьому пообіцявши і далі допомагати особовому складу Городнянського та Ріпкинського ВП з ПММ на службові автомобілі (що опитуваний робив із перших днів війни) та харчами по можливості. Поставити їх в дислокацію патрулювання м. Чернігів з відповідними графіками патрулювання. Як потім стало відомо опитуваному, через декілька днів деякі працівники не прислухалися до вказаних вказівок і повернулися до місць своєї постійної дислокації (а.с. 132-134).

Аналізуючи вищевказані пояснення та беручи до уваги розпорядчі документи ГУНП в Чернігівській області, дисциплінарною комісією встановлено, що 14 поліцейських (в тому числі позивач) після введення на території України режиму воєнного стану перебували у м.Чернігів, попередньо будучи евакуйованими з м. Городня за вказівкою керівництва, де з метою оборони та відсічі збройній агресії РФ, здійснювали заходи, які визначені поліцейським Законом України «Про Національну поліцію», але 14.03.2022 вони самовільно залишили територію міста Чернігів у напрямку міста Городня, яке на той час перебувало в окупації військовими РФ, про що повідомили свого керівника по факту від`їзду або ж за допомогою телефонного зв`язку ( ОСОБА_1 , ОСОБА_13 . ОСОБА_15 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ), або ж під час безпосередньої зустрічі з керівником ОСОБА_3 ( ОСОБА_29 , ОСОБА_37 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 ).

Проведеним службовим розслідуванням (висновок службового розслідування від 11.06.2022) встановлено в діях старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 факт дисциплінарного проступку в частині грубого порушення службової дисципліни, невиконання посадових (функціональних) обов`язків, недотримання вимог статей 1, 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, Присяги поліцейського у частині самоусунення від виконання своїх службових обов`язків як поліцейського від захисту Українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, зокрема на території Чернігівської області, невиконання наказів керівництва ГУНП в Чернігівській області та Національної поліції України, а також самовільному залишенню 14.03.2022 території дислокації особового складу ВПД № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, а саме м. Чернігів та виїзд на територію м. Городня, яка у той час була окупована військами Російської Федерації, за що останнього запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 58-83).

Як встановлено судом, наказом ГУНП в Чернігівській області від 21.02.2022 № 268 на підставі наказу Національної поліції України від 20.02.2022 № 143 «Про переведення особового складу на посилений варіант несення службової діяльності», пунктів 4, 9 та 11 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015, особовий склад поліції Чернігівської області переведено на посилений варіант службової діяльності, а саме:

1. з 08:00 21 лютого до 08:00 27.02.2022 поліцейських структурних підрозділів ГУНП в Чернігівській області, територіальних та міжрегіональних органів поліції (УПП, УСР, УБН, ВПК, УПО, ВВБ в Чернігівській області) переведено на посилений варіант службової діяльності згідно з наказом МВС України від 10.12.2015 №1560 «Про затвердження Інструкції про порядок переведення органів Національної поліції У країни на посилений варіант службової діяльності», зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 05.01.2016 №12/28142.

2. На період заходів для всього особового складу визначено 12 годинний режим робочого дня, а саме з 08:00 до 20:00 щоденно та двозмінний графік чергування для особового складу, що несе службу щодобово (відпочивають лише поліцейські після добового чергування), решта поліцейських, які вивільнились від добових чергувань, несуть службу на вищезазначених підставах.

3. Поліцейським структурних підрозділів ГУНП в Чернігівській області, територіальних та міжрегіональних органів поліції (УПП, УСР, УБН, ВПК, УПО, ВВБ в Чернігівській області), заборонено всі виїзди за межі обслуговуємої території та Чернігівського гарнізону без дозволу начальника ГУНП в Чернігівській області (а.с. 126).

Наказом Національної поліції України від 23.02.2022 № 171 на виконання Указу Президента України «Про введення надзвичайного стану в Україні», з метою нормалізації обстановки в державі, забезпечення захисту та охорони державного кордону, протидії злочинності, підтримання громадської безпеки та порядку, створення умов для належного функціонування органів державної влади, місцевого самоврядування та інших інститутів громадського суспільства, запобігання спробам захоплення державної влади чи зміни конституційного ладу шляхом насильства, особовий склад переведено на посилений варіант службової діяльності в надзвичайний (позаплановий) режим.

Матеріалами службового розслідування та письмовими поясненнями позивача, інших поліцейських повністю підтверджується, що весь особовий склад поліцейських ВПД № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області 24.02.2021 на виконання наказу начальника ЧРУП ОСОБА_17 прибув на нове місце дислокації підрозділу до міста Чернігова, де з 25.02.2022 почав нести службу по патрулюванню міста Чернігова, проживав особовий склад за пропозицією позивача у його кватирі по вул. Жабинського. Особисто позивач до 12.03.2022 нести службу не міг у зв`язку з загостренням хвороби (подагра) та відсутністю належного взуття. 13.03.2022 під час збору особового складу ЧРУП ГУНП, де серед іншого обговорювалось питання забезпечення умов несення служби та побуту, поліцейським було доведено про заборону самовільного виїзду до м. Городня та всіх попередили, що наслідком такого виїзду буде звільнення. Особисто позивачу 13.03.2022 доведено, що 15.03.2022 він має заступати на патрулювання міста Чернігова.

14.03.2022 року позивач разом з декількома іншими поліцейськими ВПД № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області прийняв рішення щодо самостійного виїзду до м. Городня через смт. Куликівка. По прибуттю до смт. Куликівка про прийняте ними рішення повідомили телефоном начальника ВПД № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області. Вказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями позивача, начальника ВПД № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_3 та начальника ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області майора поліції Грушуна І.О., які надані в ході службового розслідування.

Надаючи оцінку вказаним доводам позивача, суд враховує таке.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

Статтею 24 Закону №580 установлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що всі поліцейські з 24.02.2022 зобов`язані були знаходитися за місцем дислокації підрозділу, в якому проходять службу, та виконувати свої безпосередні функціональні обов`язки, в тому числі і завдань щодо захисту, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України.

Суд наголошує на тому, що позивач рапорт на ім`я керівника ГУНП в Чернігівській області про залишення місця дислокації підрозділу не подавав.

Отже, судом достовірно встановлено та підтверджується матеріалами справи факт відсутності позивача на робочому місці (службі) в робочий час у період воєнного стану в Державі, а відтак, висновок відповідача про відсутність позивача на службі без поважних причин, на думку суду, є обґрунтованим, а оскаржувані накази правомірними.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_38 , колишній поліцейський РПП ВПД № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, пояснив, що 13.03.2022 він був присутній на нараді, яка знімалась на мобільний телефон, під час цієї наради керівництво питало про бажання поїхати евакуювати сімей та повернутись до міста Чернігів для продовження несення служби. Під час перебування в АДРЕСА_3 , інколи з ним бачились. Також повідомив, що особовий склад на той час не був нічим забезпечений під час нарядів, не було ні одягу, ні взяття, ні належного харчування та проживання. 14.03.2022 виїхав до м. Городня окремо від позивача, однак бачився з ним в м. городня, але повернутися до м. Чернігів не могли.

Щодо доводів позивача про порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultraviresaction - invalidact). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваністьакта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення".

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.

Суд звертає увагу на те, що службове розслідування, за результатами якого складено висновок від 11.06.2022, у відповідності до пунктів 7, 8 Розділу V Порядку та Дисциплінарного статуту проводилось у письмовому провадженні, що не створювало обов`язку повідомляти позивача про дату, час та місце розгляду справи дисциплінарною комісією.

Кріт того, на поясненнях позивача від 17.05.2022 міститься його особистий підпис про ознайомлення із ст. 18, 19 Дисциплінарного статуту щодо його прав під час проведення службового розслідування.

З огляду на вищевикладене, суд звертає увагу, що позивачем не доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваних наказів, які б могли вплинути на кінцевий результат.

Разом з тим суд звертає увагу, що поліцейському не надано повноважень самостійного, вільного визначення ним місця несення служби, зміну підрозділу, самостійного усунення поліцейським від виконання обов`язків за основним місцем несення служби без відповідного наказу прямого керівника.

Будь-яких належних доказів невідповідності встановлених службовим розслідуванням фактів дійсним обставинам відсутності позивача на службі ним не наведено, а судом під час розгляду справи - не встановлено.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що з тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них. Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 у справі №815/4478/16.

Суд вважає за необхідне зазначити й те, що чинним законодавством не визначено поняття дискредитації. Якогось, приниження чиєїсь гідності, авторитету. Аналізуючи складові цього поняття, суд дійшов до висновку, що вони тісно пов`язані з морально-етичними нормами. Отже, вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Отже під вчинками, що дискредитують звання працівника Національно поліції України та власне органи національної поліції, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ.

З огляду на вказане, з точки зору стороннього розсудливого спостерігача, порушення позивачем цих приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава.

Зазначене безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки (постанова Верховного Суду від 25.04.2019 у справі №816/604/17).

Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 у справі №815/4463/17 сформована правова позиція щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд звертає увагу й на те, що як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі "Звежинський проти Польщі" (заява №34049/96), рішення ЄСПЛ від 19.04.2007 у справі "Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії" (заява №63235/00).

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів Національної поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Пунктом 7 ст.19 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого ст.13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Відповідно до ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень як звільнення зі служби в поліції.

Пунктом 6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що висновок службового розслідування сформований у межах компетенції та з врахуванням реального військового стану в Державі. Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, тому суд погоджується з аргументами відповідача про те, що спірні накази є правомірними та обґрунтованими, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними та скасування наказів ГУНП в Чернігівській області і відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Вимоги щодо поновлення на службі в поліції у спеціальному званні та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не можуть бути задоволені, оскільки є похідними від перших вимог, у задоволенні яких судом відмовлено у повному обсязі.

Стосовно інших посилань сторін, то суд зазначає, що згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до приписів ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що, в свою чергу, в даному випадку, і було належним чином зроблено Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області при розгляді даної справи.

Підстави для розподілу судових витрат згідно із ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, оскільки у позові відмовлено повністю.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій, скасування наказів та поновлення на посаді відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 16 грудня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області (просп. Перемоги, 74, м.Чернігів, 14000, ).

Суддя О.Є. Ткаченко