Справа № 160/13605/22
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в письмовому провадженні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
Розглядати справу вирішено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Позивачем надано відповідь на відзив, якою підтримано позицію викладену в позовній заяві.
Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не скористалось своїм правом та не надало до суду відзив на позовну заяву.
Частинами 5 та 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 02.08.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 50 років звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 09.08.2022 року №34 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зазначено про те, що його страховий стаж становить 27 років 8 місяців 15 днів, а пільговий стаж відсутній. За результатом доданих документів до страхового стажу не зараховано: період роботи з 21.06.1993 року оскільки записи до трудової книжки НОМЕР_1 від 22.06.1994 внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: відсутній наказ на звільнення; не зараховано період навчання з 01.09.1989 по 24.06.1994 згідно диплома за № НОМЕР_2 від 24.06.1994, оскільки він перетинається з періодом проходження військової служби. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи на шахті Гірська державного підприємства Первомайськвугілля згідно записів трудової книжки НОМЕР_3 від 22.06.1994, оскільки відсутні уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників згідно додатку №5, що передбачено пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі за Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії розмежування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, пільговий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Не погоджуючись з спірним рішенням відповідача, та вважаючи його протиправним позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі-Закон №1058-IV).

Згідно з п.2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.

Відповідно до положень п.16 Розділу ХУ Прикінцеві положення Закону № 1058-ІV положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Статтею 114 цього Закону передбачено умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Аналогічна норма закріплена в статті 14 Закону України № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за статтею 114 Закону № 1058-ІV, є належність професії, посади до пільгової, тобто до Списку №1 в даному випадку, та наявність необхідного страхового та пільгового стажу.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Зазначеній нормі відповідає і пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі Порядок №637).

Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як зазначає Верховний Суд у постановах від 25.04.2019 року у справі №336/6112/16-а та від 31.10.2019 року у справі №688/4170/16-а, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне тільки за відсутності трудової книжки, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

З дослідженої судом копії трудової книжки позивача НОМЕР_3 , судом встановлено наступну працю позивача у спірні періоди:

запис №17 від 15.05.2008 року зарахований до Золотівського професійного ліцею на професійне навчання за програмою перепідготовки «гірник підземний» на підставі наказу №1.снн від 15.05.2008 року;

запис №18 від 25.06.2008 року відрахований у зв`язку з завершенням курсу навчання на підставі наказу №2»В-СНН» від 25.06.2008 року;

запис №19 від 02.07.2008 року прийнятий в Відокремлений підрозділ шахти «Гірська» Державного підприємства «Первомайськвугілля» гірником підземним 2 розряду з повним робочим днем під землею на підставі наказу №617/п від 02.07.2008 року. Відповідно наказу 575 від 26.11.07 року атестації робочих місць, професія гірника підземного дає право для переходу на пенсію за списком № 1;

запис №20 від 18.09.2009 року переведений гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею на підставі наказу №756/п від 18.09.2009 року. Відповідно наказу 575 від 26.11.07 року атестації робочих місць, професія гірника підземного дає право для переходу на пенсію за списком № 1;

запис №21 від 22.11.2012 року Відповідно атестації робочих місць професія гірник підземний дає право для переходу на пенсію по списку №1, наказ №1136 від 22.11.2012 року;

запис №22 від 06.12.2014 року переведений учнем гірника очисного забою 1 розряду з повним робочим днем під землею на підставі наказу №114/к від 05.12.2014 року. Згідно наказу №1136 від 22.11.2012 року атестації робочих місць професія гірник очисного забою дає право для переходу на пенсію за списком №1;

запис №23 від 26.05.2015 року направлений на курси у НКК ДП «Первомайськвугілля» за професією гірник очисного забою на підставі наказу №448/к від 21.05.2015 року;

запис №24 від 27.07.2015 року направлений з курсів для проходження виробничої практики учнем гірника очисного забою 1 розряду з повним робочим днем під землею на підставі наказу №713к від 23.07.2015 року. Згідно наказу 1136 від 22.11.2012 року атестації робочих місць професію гірник очисного забою дає право для переходу на пенсію за списком №1;

запис №25 від 05.11.2015 року після закінчення курсів переведений гірником очисного забою 4 розряду з повним робочим днем під землею на підставі наказу №1094к від 04.11.2015 року. Згідно наказу 1136 від 22.11.2012 року атестації робочих місць професію гірник очисного забою дає право для переходу на пенсію за списком №1;

запис №26 від 24.02.2017 року присвоєний 5 розряд гірника очисного забою з повним робочим днем під землею на підставі наказу №61/к від 24.02.2017 року; Згідно наказу 1136 від 22.11.2012 року атестації робочих місць професію гірник очисного забою дає право для переходу на пенсію за списком №1;

запис №27 від 14.11.2017 року згідно атестації робочих місць професія гірник очисного забою дає право для переходу на пенсію за списком №1.

Запису про звільнення позивача роботодавцем зроблено не було.

Позивач дану обставину пояснює тим, що під час воєнних дій підприємством трудова книжка з метою збереження була видана на руки без запису про звільнення. На даний час підприємство, яке розташоване в Гірській міській територіальній громаді Луганської області, перебуває на окупованій території відповідно до переліку громад у районах бойових дій, на тимчасово та оточених територіях, затвердженого Наказом Мінреінтеграції №75 від 25.04.2022 року.

Судом приймаються та враховуються такі посилання позивача, оскільки підприємство розміщене на території Гірської міської територіальної громади Луганської області, яка відповідно до наказу №75 від 25.04.2022 року «Про затвердження переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року» входить до переліку таких територіальних громад.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачу не враховано до пільгового стажу роботи, який дає право для призначення пенсії згідно ст.114 Закону №1058, окремі періоди роботи, дані про які наявні в трудовій книжці позивача.

В свою чергу, з метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, наказом Мінпраці від 18.11.2005 року №383 затверджено порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Відповідно пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення

атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно пункту 10 Порядку №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637 встановлено особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає суду підстави стверджувати, що довідки, які підтверджують спеціальний трудовий стаж, надаються виключно, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 (далі - Постанова № 202).

Згідно розділу I «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві» Постанови № 202 право на таку пенсію мають усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Отже, право на пенсію за частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мають усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

В даному випадку, в трудовій книжці позивача зазначено всі необхідні дані, як то періоди роботи з посиланням на накази, посада, передбачена списком №1, зазначення про роботу з повним робочим днем під землею та виписки з наказів про атестацію робочого місця за весь спірний період роботи позивача на шахті «Гірська».

Враховуючи, що трудова книжка позивача містить всі необхідні дані для призначення пільгової пенсії, як то період роботи, посада та зайнятість протягом повного робочого дня на підземних роботах, дані періоди мають бути зараховані до пільгового стажу позивача для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Окремо суд звертає увагу, що пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до реєстру застрахованих осіб вбачається, що позивач в період роботи з 2008 року по 2022 рік працював на шахті «Гірська» також підтверджується довідкою ОК-5.

Відтак, суд вважає, що відомості трудової книжки НОМЕР_3 підтверджують періоди роботи позивача на шахті «Гірська», а відтак суд відхиляє доводи відповідача щодо неможливості врахування спірного періоду за відсутності уточнюючої довідки.

Водночас, відповідач не посилається на встановлені ним обставини, які б могли свідчити, що у спірні періоди позивач працював з неповним робочим днем або не у шкідливих умовах.

Окрім того, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 06.04.2022 у справі №423/3259/16-а, у якій зазначено, що покликання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на те, що зарахувати спірний стаж роботи позивача є неможливим у зв`язку з відсутністю пільгової довідки є безпідставними та необґрунтованими, оскільки підприємство знаходиться на території, яка не контролюється українською владою і на якій органи виконавчої влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, позивач не має доступу до архівів установ та підприємств на цій території. Такі обставини не можуть покладати надмірного тягаря на позивача щодо підтвердження стажу його роботи та створювати перешкоди у реалізації права на пенсійне забезпечення. Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що наявний у позивача пільговий стаж підтверджено записами трудової книжки, яка містить відповідні записи, в тому числі щодо повного робочого дня під землею, та яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, а тому підстави для додаткового підтвердження стажу позивача відповідно до Порядку №637 відсутні.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що пенсійний орган при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах протиправно не зарахував йому до пільгового стажу період роботи з 02.07.2008 року по 31.03.2022 року.

Щодо вимоги позивача зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 період професійного навчання у Золотівському професійному ліцеї з 15.05.2008 року по 25.06.2008 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту «д» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах зараховується до стажу роботи, який дає право на пенсію.

Згідно вимог статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Оскільки, перерва між днем закінчення навчання позивача (25.06.2008 року) і днем зарахування на роботу за набутою професією(02.07.2008 року) не перевищує трьох місяців, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до його трудового стажу, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників.

Отже, період навчання позивача у Золотівському професійному ліцеї з 15.05.2008 року по 25.06.2008 року підлягає зарахуванню до його пільгового стажу.

Щодо періоду навчання з 01.09.1985 року по т24.06.1992 року, суд встановив та зазначає наступне.

Так, період навчання з 01.09.1985 по 24.06.1992 підтверджується дипломом від 24.06.1994 НОМЕР_4 .

Оскільки період навчання перетинається із періодом проходження військової служби відповідач 2 відмовив позивачу у зарахуванні спірного періоду навчання з 01.09.1985 по 24.06.1992 року до загального страхового стажу.

Суд не бере до уваги такий довід відповідача - 2, оскільки позивачем надано належний доказ Диплом № ЗА № 019226, що підтверджує період його навчання, тому він має бути зарахований до загального стажу.

Отже, період навчання у Старобільському радгоспі-технікумі з 01.09.1989 року по 21.11.1990 року та з 17.11.1992 року по 24.06.1994 року підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача та протиправно не були зараховані до такого відповідачем 2.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про протиправність не зарахування відповідачем 2 до страхового та пільгового стажу спірних періодів, а саме: період навчання в Старобільському радгоспі-технікумі з 01.09.1989 року по 21.11.1990 року та з 17.11.1992 року по 24.06.1994 року; період роботи та навчання у відокремленому підрозділі шахта "ГІРСЬКА" Державного підприємства "ПЕРВОМАЙСЬКВУГІЛЛЯ" з 02.07.2008 року по 31.03.2022 року, та необхідність їх зарахування до страхового та пільгового стажу позивача.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, протиправно не було зараховано до страхового та пільгового стажу позивача окремі періоди його навчання та роботи, що стало підставою для передчасного прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах. Відповідно таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Визначаючись з способом захисту порушеного права, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною третьою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За таких обставин, враховуючи положення статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою ефективного відновлення порушеного права позивача та дотримання його соціальних гарантій і реалізації права на належне соціальне утримання суд дійшов висновку, що позивач має право на належний розгляд його заяви про призначення пенсії, яка подана ним 02.08.2022 року, документів для призначення пенсії та отримання належного рішення за наслідками такого розгляду.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту прав, свобод, інтересів позивача буде саме зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 02.08.2022 року та прийняти відповідне рішення з урахуванням зарахованих до страхового та пільгового стажу періодів роботи та навчання.

Щодо вимоги позивача про призначення йому пенсії на пільгових умовах, то суд вважає її передчасною, та відповідно такою, що не підлягає задоволенню, оскільки призначенню пенсії передує обрахування уповноваженим органом як загального так і пільгового стажу роботи позивача, що в даному випадку належить до виключних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Решта доводів сторін висновків суду по суті спору не спростовують.

При цьому, суд виходить з положень, закріплених в п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, де вказано, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно частин 1-3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 992,40 грн.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому, з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у сумі 496,20 грн., оскільки саме цим суб`єктом владних повноважень було порушено права та інтереси позивача.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33004, м. Рівне, вул. Короленка, буд. 7, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 09.08.2022 року №34 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання в Старобільському радгоспі-технікумі з 01.09.1989 року по 21.11.1990 року та з 17.11.1992 року по 24.06.1994 року; зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 період професійного навчання у Золотівському професійному ліцеї з 15.05.2008 року по 25.06.2008 року, період роботи та навчання у відокремленому підрозділі шахта "ГІРСЬКА" Державного підприємства "ПЕРВОМАЙСЬКВУГІЛЛЯ" з 02.07.2008 року по 31.03.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.08.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення по даній заяві з урахуванням зарахованих до страхового та пільгового стажу періодів роботи та навчання.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України Рівненській області за рахунок його бюджетних асигнувань на ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 496,20грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська