Справа № 380/7262/22
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/7262/22 пров. № А/857/11955/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

судді-доповідача: Судової-Хомюк Н.М.,

суддів: Онишкевича Т.В.,

Кухтея Р.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року у справі № 380/7262/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області, в якому просить суд: - визнати незаконним та скасувати Рішення від 27.10.2021 року № 25 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області розглянути повторно заяву від 20.10.2021 року про призначення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зарахувати до пільгового стажу роботи період з 16.12.2015 року по 01.01.2017 року за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних роботах не менше 25 років затвердженого Постановою від 31.03.1994 № 202, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та додатково нарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 - 6 років відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та рахувати його пільговий стаж роботи як 30 років 9 місяців 29 днів.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області рішенням від 27.10.2021 року № 25 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії через відсутність 25 років пільгового стажу роботи за Списком № 1. За результатами розгляду заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 , відповідач прийшов до висновку, що пільговий стаж складає 23 років 7 місяців 0 днів. У рішенні зазначено, що до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , за списком № 1 не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 з 16.12.2015 року по 01.01.2017 року, так як записом від 16.12.2015 року заявника переведено начальником зміни, зайнятого на підземних роботах 50 і більше процентів робочого часу в рік. Крім того, під час розрахунку пільгового стажу роботи позивача, відповідач, не врахував роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, що вбачається із здійсненого розрахунку пільгового стажу. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом. У зв`язку з вищенаведеним просив адміністративний позов задовольнити повністю.

Суд першої інстанції ухвалою від 07 червня 2022 року залучено співвідповідача, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву від 20.10.2021 року про призначення пенсії ОСОБА_1 , та зарахувати до пільгового стажу роботи період з 16.12.2015 року по 01.01.2017 року відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та додатково нарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 - 6 років відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість)грн. 20коп.. А також стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість)грн. 20коп..

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області оскаржило його в апеляційному порядку, однак ухвалою від 26.09.2022 року дану апеляційну скаргу було повернуто скаржнику.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що Закон №1058-IV від 09.07.2003 є спеціальним нормативно-правовим актом у сфері пенсійного забезпечення, який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Абзацом 7 ч.2 ст.5 Закону №1058-IV передбачено, що виключно цим Законом визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат. Апелянт вказує, що позивачем при поданні заяви про призначення пенсії не надано уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за період роботи з 16.12.2015 по 01.01.2017. Згідно з записами трудової книжки НОМЕР_2 з 16.12.2015 по 01.01.2017 заявника переведено начальником зміни, зайнятого на підземних роботах 50 і більше процентів робочого часу в рік, що є підставою для не зарахування даного періоду до пільгового стажу для призначення пенсії. Апелянт також зазначає, що довідка, уточнююча пільговий характер роботи є обов`язковою, оскільки в трудових книжках не зазначається у яких умовах працювали особи і чи були вони зайняті певними роботами або на певних виробництвах протягом повного робочого дня. При цьому апелянт зазначає, що документом, який підтверджує пільговий стаж є копія (копії) наказу підприємства про результати атестації робочих місць з додатком, у якому зазначено перелік робочих місць та їхнє право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 чи №2 (для підтвердження стажу після 21.08.1992 року). Апелянт вважає, що у позивача на сьогоднішній день відсутні підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058. Окрім того, апелянт зазначає, що позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення від 27.10.2021 №25 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ №1058 та зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області розглянути повторно заяву від 20.10.2021 про призначення пенсії, та зарахувати до пільгового стажу роботи період з 16.12.2015 по 01.01.2017 за списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних роботах не менше 25 років.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що окрім трудової книжки разом із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 , подано довідку про спуски № 109 від 15.10.2021 року з якої вбачається, що позивач в період роботи з 16.12.2015 року по 01.01.2017 року мав спуски під землю в кількості не менше ніж у 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роках. Також вказує, що з Наказів №№ 1/1 від 02.01.2017 року та 58/1 від 16.04.2017 року підтверджено право на пільгову пенсію з повним робочим днем на підземних роботах начальникам змін, а у сукупності вказані документи свідчать про зайнятість ОСОБА_1 , з 16.12.2015 року по 01.01.2017 року повний робочий день під землею. Крім того, позивач звертає увагу на те, що відповідач у спірному рішенні не зазначає на підставі яких документів він прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , з 16.12.2015 року по 01.01.2017 року працював не повний робочий день, тобто менше 80% робочого часу. Позивач вважає, що посилання на трудову книжку є необґрунтованими, так як запис в ній свідчить про можливу зайнятість протягом повного робочого дня, а також у трудовій книжці не зазначено відпрацьований час ні в годинному підрахунку, ні в відсотковому, а тому така відмова є неправомірною. Також позивач вважає, що вказаний період повинен бути зарахований до його пільгового стажу за п.3 ст.114 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як відповідно до розділу І Постанови КМУ від 31.03.1994 № 202 усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю) мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Позивач також зазначає, що 10 серпня 2022 року Донецьким окружним адміністративним судом отримано заяву представника позивача про закриття провадження у справі №200/16718/21, яка була вмотивована тим, що у зв`язку із бойовими діями в Донецькій області позивач був вимушений виїхати за її межі та подав позову заяву до Львівського окружного адміністративного суду з тим самим предметом та підставами та ухвалою від 10 серпня 2022 року Донецький окружний адміністративний суд, заяву адвоката Верченко Ольги Олександрівни, представника позивача у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії про закриття провадження у справі задовольнив, та закрив провадження в адміністративній справі №200/16718/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

З наведених підстав вважає апеляційну скаргу відповідача такою, що не підлягає задоволенню.

Про розгляд апеляційної скарги сторони повідомлені шляхом надіслання копій ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 20.10.2021 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області рішенням №25 від 27.10.2021 відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 47).

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно трудової книжки НОМЕР_1 , у період з 16.12.2015 року по 01.01.2017 року відповідач працював начальником зміни на підземних роботах з повним робочим днем та відповідно до довідки про спуски № 109 від 15.10.2021 року з якої вбачається, що відповідач в період роботи з 16.12.2015 року по 01.01.2017 року мав спуски під землю в кількості не менше ніж у 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роках. Вказана посада відносяться до шкідливих відповідно до Списку № 1 (постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461). Суд першої інстанції зазначає, що відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Отже, за змістом вказаної норми, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, лише якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. Проте, встановлені у цій справі обставини свідчать, що спеціальний трудовий стаж позивача у спірні періоди, підтверджується записами в трудовій книжці, де вказано, що у спірні періоди позивач працював повний робочий день підземним прохідником. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що уточнююча довідка підприємств за відповідні періоду стажу не є обов`язковою для призначення пенсії, а тому період роботи з 16.12.2015 року по 01.01.2017 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи. Судом першої інстанції встановлено, що посади на яких працював позивач з повним робочим днем у шахті передбачені відповідним розділом Списку №1 згідно постанови КМУ №461 від 24.06.2016 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», та тим самим підпадають під Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому відповідач під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії повинен їх застосувати.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV). Цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального Пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статті 114 Закону №1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV - на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 3 частини другої статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Також, згідно статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 12.08.1993 №637 затверджено «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

Відповідно до пункту 1 зазначеного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, трудова книжка має містити дані щодо факту перебування особи в трудових відносинах для підтвердження наявності трудового стажу та є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058-IV є перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до абз. 1 ч. 1ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно частини 4 статті 24 Закону №1058-IVпередбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5 зазначеного Порядку).

Як видно з матеріалів справи, згідно трудової книжки НОМЕР_1 , у період з 16.12.2015 року по 01.01.2017 року відповідач працював начальником зміни на підземних роботах з повним робочим днем, що підтверджується Наказами №№ 1/1 від 02.01.2017 року та 58/1 від 16.04.2017 року та відповідно до довідки про спуски № 109 від 15.10.2021 року з якої вбачається, що відповідач в період роботи з 16.12.2015 року по 01.01.2017 року мав спуски під землю в кількості не менше ніж у 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роках.

Таким чином, наведені відомості у трудовій книжці про роботу позивача за вказаний період свідчать про зайнятість останнього на посаді начальника зміни на підземних роботах повний робочий день. Відповідно до Списку № 1 (постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461) вказана посада відносяться до шкідливих.

Крім цього, для підтвердження права на пенсію на пільгових умовах, останнім серед іншого, також було надано довідку про спуски № 109 від 15.10.2021 року та Накази №№ 1/1 від 02.01.2017 року та 58/1 від 16.04.2017 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, що за змістом пункту 20 Порядку № 637, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, лише якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Аналізуючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що спеціальний трудовий стаж позивача у спірні періоди, підтверджується записами в трудовій книжці.

Тобто, трудова книжка позивача має усі кваліфікуючі ознаки, які відносять таку роботу до пільгової, а отже уточнююча довідка підприємств за відповідні періоду стажу не є обов`язковою для призначення пенсії.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що посади на яких працював позивач з повним робочим днем у шахті передбачені відповідним розділом Списку №1 згідно постанови КМУ №461 від 24.06.2016 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», та тим самим підпадають під Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому відповідач під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії повинен їх застосувати.

Відповідачем не надано жодних доказів у підтвердження того, що дані трудової книжки та/або довідок про підтвердження трудового стажу, у разі відсутності трудової книжки позивача містять неправдиві або недостовірні відомості.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що позивач на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, досяг відповідного пенсійного віку та має відповідний загальний стаж трудової діяльності, а також пільговий стаж на посаді, віднесеної до Списку №1, як того вимагають приписи ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії , параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні Петриченко проти України (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано частково задоволив позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року по справі №380/7262/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. В. Кухтей
Повне судове рішення складено 21 грудня 2022 року