Справа № 480/2837/19
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 грудня 2022 р.Справа № 480/2837/19
Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Подобайло З.Г., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Жигилія С.П., Перцової Т.С. у справі № 480/2837/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Другого апеляційного адміністративного суду перебувала справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 по справі № 480/2837/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання незаконним та скасування наказу, за наслідками розгляду якої ухвалено постанову від 05 вересня 2022 року.

До Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2022 по справі № 480/2837/19.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Другого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2022 для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі: Жигилій С.П. - головуючий суддя, судді: Перцова Т.С., Русанова В.Б.

Також через канцелярію Другого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшли заяви про відвід суддів Жигилія С.П. та Перцової Т.С.

Вказані заяви обґрунтовані тим, що судді Жигилій С.П. та Перцова Т.С., будучи зацікавленими в результатах розгляду справи, встановили обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, що прямо суперечить нормам Кодексу адміністративного судочинства України та практиці Верховного Суду щодо застосування норм законодавства, що безумовно вказує на зацікавленість суддів в результатах розгляду справи та свідчить про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості суддів та об`єктивності.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2022 визнано необґрунтованими заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Жигилія С.П. та Перцової Т.С. у адміністративній справі № 480/2837/19.

Відповідно до ч.4 ст.40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч.8 ст. 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Згідно з ч.11 ст.40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Другого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2022 для вирішення питання про відвід визначено суддю Подобайло З.Г., яка не входить до складу суду, що розглядає справу.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження з урахуванням приписів частини 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, установлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення Європейського Суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі "Мироненко і Мартенко проти України", заява № 4785/02 та рішення Європейського Суду з прав людини від 9 січня 2013 року у справі "Олександр Волков проти України", заява № 21722/11).

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Тобто, відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Як вбачається зі змісту заяв ОСОБА_1 про відвід суддів Жигилія С.П., Перцової Т.С., доводи, покладені в їх обґрунтування, не дають жодних підстав вважати, що судді не є безсторонніми або що суддям бракує неупередженості під час розгляду даної справи.

Так, зміст заяв ОСОБА_1 про відвід суддів зводяться до незгоди заявника з постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2022 по справі №480/2837/19, що відповідно до зазначених вище вимог законодавства не може бути підставою для відводу, тоді як жодних посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають можливість участі саме суддів Другого апеляційного адміністративного суду Жигилія С.П. та Перцової Т.С. у розгляді цієї справи, відповідно до ст. 36 та 37 КАС України, заяви про відвід не містять.

Тобто, обставини, якими заявник обґрунтовує свої заяви, не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості, необ`єктивності та заінтересованості в результаті розгляду справи суддів Жигилія С.П. та Перцової Т.С., оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цих суддів як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", яким керується Європейський суд з прав людини.

Слід зазначити, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Наведені у заявах про відвід колегії суддів обставини не можуть слугувати підставами для відведення суддів як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості, оскільки за правилами частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість суддів в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяв про відвід не вбачається.

Відповідно до частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки підстави для відводу заявником не обґрунтовані, заяви про відвід суддів Жигилія С.П. та Перцової Т.С. по справі № 480/2837/19 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяв ОСОБА_1 про відвід суддів Жигилія С.П. та Перцової Т.С. по справі №480/2837/19 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)Подобайло З.Г.