Справа № 580/2784/22
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2022-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

16 грудня 2022 року Справа № 580/2784/22

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. розглянув у письмовому провадженні заяву позивачки про відвід судді у адміністративній справі № 580/2784/22

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Монастирищенського районного суду Черкаської області (вул. Соборна 98, м. Умань, 19100, , суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Нейло Ігор Миколайович (вул. Соборна 98, м. Умань, 19100, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, постановив ухвалу.

29.06.2022 вх.18829/22 позивач звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Монастирищенського районного суду Черкаської області (далі - відповідач), де позивачка просила: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови направити відскановані матеріали цивільної справи №705/86/17 для дистанційного ознайомлення на електронну адресу ОСОБА_1 ; зобов`язати відповідача направити відскановані матеріали цивільної справи №705/869/17 для дистанційного ознайомлення на електронну адресу ОСОБА_1 ; стягнути моральну шкоду в сумі 10000 гривень.

14.11.2022 відповідно до розпорядження керівника апарату від 14.11.2022 №259, №260 та службової записки від 14.11.2022 №237 щодо повторного автоматизованого розподілу справа згідно протоколу від 14.11.2022 передана судді Трофімовій Л.В., що прийнята до провадження, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. 12.12.2022 здійсненийперехід із спрощеного до загального провадження, підготовче судове засідання призначене на 22.12.2022.

15.12.2022 вх.39213/22 до суду надійшли заява позивача про відвід судді Л.В. Трофімовій у цій справі.

В обґрунтуванні підстав для відводу заявником зазначено, що під час розгляду даної справи без згоди позивачки ухвалою від 12.12.2022 судом залучений співвідповідач у справі. ОСОБА_1 зазначає, що позов поданий до суб`єкта владних повноважень - Монастирищенського районного суду Черкаської області, підстав вважати, що позов поданий до неналежного відповідача немає, тому сторона має сумнів у безсторонності судді та здійснює власну кваліфікацію професійним якостям судді. Викладені припущення (на думку позивача) викликають сумніви, тому відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України заявлений відвід.

Вирішуючи заяву по суті наведених переконаняь позивачки, суд зазначає про таке.

Згідно з частиною 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин 1, 2 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-37 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими самими підставами може бути заявлено відвід судді учасниками справи.

Згідно з частиною 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і належить відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Згідно частини 2 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя належить відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи). До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина 3 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною 3 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У заяві про відвід заявник не зазначає, коли дізнався про наявність підстав для відводу. Оцінюючи доводи заяви про порушення процесуалних норм щодо підготовки до розгляду позовної заяви, варто зазначити про таке.

Відповідно до частини 1, 2 статті 173 Кодексу адміністративного судочинства України підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі. Завданням підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які належать встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 171 КАС України після отримання заяви суддя з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України. Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (ч. 2 ст. 171 КАС України). Встановивши, що матеріали позовної заяви не відповідають вимогам статті 160, 161 КАС України, тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, суд оцінив обставину як таку, що виключає можливість відкриття провадження в праві, у зв`язку із чим прийняв рішення в порядку ч. 1 ст. 169 КАС України.1

12.12.2022 у справі № 580/2784/22 судом здійснений перехід із спрощеного до загального провадження та залучено співвідповідачем у справі суддю Монастирищенського районного суду Черкаської області Нейло Ігоря Миколайовича, а не «замінено сторону судового процесу» як помилково стверджує у заяві про відвід позивачка.

У заяві від 15.12.2022 вх. 39220/22 позивачка зазначає, що заперечує проти залучення судді Монастирищенського районного суду Черкаської області Нейла І.М. до участі у справі в якості співвідповідача, який листом надав відповідь на звернення позивачки про можливості знайомитися з матеріалами справи, тобто вчинив певні дії у контексті оцінки їх протиправності з огляду на обраний спосіб захисту позивачкою.

Відповідно до ч.4 статті 48 КАС України якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час підготовки провадження та розгляду справи. Обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності та/або залучити цю особу як другого відповідача.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 №9 зазначається: конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст.129 Конституції України) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявити клопотання та здійснення інших процесуальних прав (Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.96 №9 / https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0009700-96#Text). Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише у апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін у справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком реалізації права сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

ЄСПЛ у справі Morice v. France, 29369/10 (п.129) зазначив: вираз «авторитет судової влади» включає в себе, зокрема, поняття того, що суди є, і здебільшого сприймаються суспільством як належний майданчик для вирішення правових спорів та встановлення винуватості чи невинуватості особи у кримінальному обвинуваченні, а також ідею, що суспільство в цілому поважає суди і впевнене в їх можливості виконувати зазначені функції (Worm v. Austria, 29.08.1997, § 40).

Суд зазначає, що зазначені позивачем перебільшені припущення як обґрунтування для відводу судді є надуманими і необґрунтованими. Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі, для чого суд наділений повноваженнями з власної ініціативи витребовувати докази (частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України) з метою захисту прав, інтересів позивача від свавілля суб`єктів публічної адміністрації.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу судді заяви, що містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, обставини, пов`язані з прийняттям суддею процесуальних рішень, задля забезпечення ефективного захисту прав/інтересів про які просить позивач. Згідно з пунктом 1.5 Європейської хартії «Про статус суддів» (10.07.1998) зазначено, що суддя зобов`язаний підтримувати високий рівень компетентності, необхідний для вирішення справ у кожному конкретному випадку, позаяк від рішення судді залежать гарантії та права особи. Відповідно до пункту 59 Висновку Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи з питання «Правосуддя та суспільство» зазначено, що юридичні поняття та норми можуть бути вичерпно пояснені цитуванням законодавства або судових рішень. Європейський суд з прав людини зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справах: Biluha проти України від 09.11.2006, №33949/02; Fey проти Австрії, від 24.02.1993, №255; Wettstein проти Швейцарії, №33958/96). У визначенні у конкретній справі законних підстав сумніватися в безсторонності судді позиція особи заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення матиме можливість вважати сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Заявником у заяві від 15.12.2022 не обґрунтовано фактів та обставин у контексті небезсторонності чи упередженості суду та не надано доказів на їх підтвердження та/або підтвердження доказами висловлених припущень щодо наявності у судді у справі № 580/2784/22 прямого та/або опосередкованого інтересу та наявності інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у результаті розгляду справи та/або під час опрацювання матеріалів справи і прийняття ували про залишення позову без руху у контексті мовчазного визнання із направленням позивачем матеріалів на усунення недоліків адміністративного позову.

Загальновідомим є те, що неналежний спосіб захисту (передбачений ст.5 КАС України) є самостійною підставою для відмови в позові в будьяких правовідносинах.

Заява не містить тверджень щодо обставин, що за об`єктивними критеріями виключали би участь судді у розгляді цієї справи відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України у контексті розгляду інших справ у суді.

Згідно з пунктом 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Згідно з частиною 11 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що питання про відвід вирішується невідкладно. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частина 12 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України). Дослідивши подану заяву, оцінивши наведені у ній доводи, суд дійшов висновку, що у заяві викладено необґрунтоване суб`єктивне припущення, що не свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин та фактів, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, у зв`язку з чим, з урахуванням пункту 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про відвід належить визнати необґрунтованою.

Керуючись статтями 2, 19, 36, 39, 40, 169, 241- 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді у адміністративній справі № 580/2784/22 за позовом ОСОБА_1 до Монастирищенського районного суду Черкаської області,суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Нейло Ігор Миколайович (вул. Соборна 98, м. Умань, 19100, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді у адміністративній справі № 580/2784/22 передати у порядку, визначеному частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення судді, який буде здійснювати її вирішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і окремо не оскаржується.

Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА