Справа № 560/2289/22
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2289/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В.

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

08 грудня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сапальової Т.В. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України до ОСОБА_1 про стягнення витрат,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

У лютому 2022 року Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просила: стягнути суму в розмірі 262 130,27грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з підготовкою та утриманням ОСОБА_1 під час навчання.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.05.2022 позовні вимоги задавлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує її доводи та просить оскаржуване рішення залишити без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 у період з період з 01.08.2020 по 18.10.2021 проходив військову службу (навчання) курсантів в Інституті спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут" (далі - Інститут) та з ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами навчального закладу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 31.07.2020 в Інституті.

Наказом начальника Інституту від 18.10.2021 №173-ст "По особовому складу" відповідача було звільнено з військової служби (навчання) за підпунктом "д" (через службову невідповідність) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", виключено зі списків особового складу Інституту та знято з усіх видів забезпечення.

Разом з тим, відповідач зобов`язався відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Інституті в сумі 262 555,27 грн.

На рахунки Інституту 26.10.2021 надійшла часткова сплата відповідачем вказаної заборгованості у розмірі 425,00 грн.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 в добровільному порядку не відшкодував кошти, а саме 262 130,27 грн., позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Мотивувальна частина.

Правові основи організації та діяльності Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визначає Закон України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України» від 23.02.2006 № 3475-IV.

Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України є державним органом, який призначений для забезпечення функціонування і розвитку державної системи урядового зв`язку, Національної системи конфіденційного зв`язку, формування та реалізації державної політики у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, кіберзахисту, телекомунікацій, користування радіочастотним ресурсом України, поштового зв`язку спеціального призначення, урядового фельд`єгерського зв`язку, а також інших завдань відповідно до закону (ч. 1 ст. 2 Закон № 3475-IV).

Згідно з частиною шостою ст. 2 Закону № 2232-XII, до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Відповідно до частини першої ст. 25 Закону № 2232-XII, підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів; підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з, підпунктом "д" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби через службову невідповідність.

Відповідно до частини десятої ст. 25 Закону № 2232-XII, курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Згідно з частиною дев`ятою ст. 11 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України» від 23 лютого 2006 року № 3475-IV, курсанти, які звільняються зі служби через службову невідповідність або у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, а також військовослужбовці, які звільняються зі служби із зазначених підстав протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу, в тому числі вищого військового навчального закладу чи військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, в якому вони навчалися за державним замовленням і після закінчення якого були прийняті на військову службу, відшкодовують центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв`язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх підготовкою та утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку та умов, установлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до п.п. 3, 4, 5 Порядку та умов відшкодування курсантами та військовослужбовцями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації витрат, пов`язаних з їх підготовкою та утриманням у вищому навчальному закладі, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2016 року № 456 (надалі - Порядок №456), витрати, пов`язані з підготовкою та утриманням у навчальному закладі, відшкодовуються Адміністрації Держспецзв`язку та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані навчальні заклади, в повному розмірі за весь період навчання; відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: підготовкою; грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг та за спожиті енергоносії. Порядок розрахунку фактичних витрат, зазначених у пункті 4 цих Порядку та умов, встановлюється Адміністрацією Держспецзв`язку разом з Мінфіном.

Згідно з п. 2 Порядку № 456, розрахунок фактичних витрат, пов`язаних з підготовкою та утриманням у навчальному закладі, здійснюється навчальним закладом згідно з визначеними в установленому порядку нормами на підготовку та утримання курсантів.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

Оскільки Відповідач у період з 01.08.2020 по 18.10.2021 навчався в Інституті спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» імені Ігоря Сікорського, знаходився на повному матеріальному забезпеченні, та був звільнений через службову невідповідність, він має відшкодувати витрати, пов`язані з його підготовкою та утриманням у вищому навчальному закладі, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з частиною першою ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Відповідно до частини четвертої ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 10 частини шостої ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження.

А відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сапальова Т.В. Сушко О.О.