Справа № 160/2900/22
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2022 року Справа № 160/2900/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Жукової Є.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) в місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов?язання вчинити певні дії, -
08 лютого 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), в якій позивач просить суд визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 протиправною щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку грошового забезпечення із зарахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням станом на 11.03.2019 року (день звільнення у запас), виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2019 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704 та норми приміток Додатків 1-14 до неї; зобов?язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату всіх проведених виплат (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, вихідної допомоги при звільненні в тому числі компенсації за невикористані дні основної та відпустки як учаснику бойових дій) грошового забезпечення станом на 11.03.2019 року (день звільнення у запас) ОСОБА_1 , з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01.01.2019 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, з врахуванням раніше виплачених сум, та внести відповідні зміни до грошового атестату.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2022 р. у справі №160/2900/22 відкрито провадження в адміністративній справі № 160/2900/22 та призначити її до розгляду у порядку підготовчого провадження, за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2022 р. у справі №160/2900/22 Клопотання відповідача - Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про зупинення провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності щодо не проведення перерахунку грошового забезпечення протиправною, зобов?язання провести перерахунок та виплату всіх проведених виплат, - задоволено.
Зупинено провадження у справі №160/2900/21 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності щодо не проведення перерахунку грошового забезпечення протиправною, зобов`язання провести перерахунок та виплату всіх проведених виплат до 26.04.2022 враховуючи норми Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».
Суд зазначає, що указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
При цьому, Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
Враховуючи той факт, що указом Президента України N573/2022 від 12.08.2022 р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, судом, враховуючи відсутність будь-яких клопотань, та заяв про поновлення провадження у даній справі, було продовжено строк щодо зупинення провадження у даній справі до скасування або припинення правового режиму воєнного стану.
Відповідно до ч.1 ст.237 КАС України, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 р. у справі №160/2900/22 поновлено провадження в адміністративній справі №160/2900/22 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності щодо не проведення перерахунку грошового забезпечення протиправною, зобов`язання провести перерахунок та виплату всіх проведених виплат.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, учасник бойових дій, з 1 липня 1992 року по 11 березня 2019 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 11 лютого 2019 року №14) від 11.03.2019 року №125 був звільнений у запас відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» підпункт «а» пункту 2 частини 5 (у зв?язку з закінченням строку контракту) та виключений із списків особового складу частини і усіх видів забезпечення.
Після проведення правової консультації по питанню грошового забезпечення, було пораховано та визначено, що посадовий оклад, оклад за звання та надбавка за вислугу років (обраховується від перших двох складових) складають зменшеного розміру та не відповідають чинникам, визначеними для обчислення від норм державних соціальних гарантій держави.
На виконання вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», 8 листопада 2021 року позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою провести обчислення, перерахунок та виплату повного грошового забезпечення за заявою станом на 11 березня 2019 року (день звільнення у запас) виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2019 календарного року.
31.01.2022 року Укрпоштою позиввачу надійшла відповідь військової частини за вих. №23/ФС від 14.01.2022 р. не скріплена печаткою військової частини НОМЕР_1 , в якій міститься неповна (невичерпна) відповідь на заяву від 08.11.2021 року зареєстрованою в частині за вх. №3349 від 19.11.2021 року (та Bx.№3158/ФЕС від 19.11.2021р.).
Звернувшись до військової частини НОМЕР_1 повторно, позивач отримав аналогічну невичерпну відповідь вих. №l75/ФС від 01.02.2022 р., в якій відповідач повідомив, що «оскільки військова частина є бюджетною організацією, матеріальні цінності якої перебувають у державній власності, а тому джерелом коштів для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям є Державний бюджет України, грошове забезпечення, в тому числі основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення, премія, вихідна допомога при звільнені, індексація грошових доходів, компенсація за невикористані дні основної та додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій, виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.
Отже, нарахування вищевказаних видів грошового забезпечення було здійснено у відповідності до пункту 4 Постанови №704 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року) з розміром розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеній законом на 01.01.2018 року.
У зв`язку з вищевикладеним, проведення обчислення, перерахунок та виплату повного грошового забезпечення та всіх проведених виплат (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, в тому числі вихідної допомоги при звільнені) виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня 2019 календарного року не здійснюється.».
Ознайомившись з приписами прийнятих Законодавцем розмірів норм державних соціальних стандартів в Законі України «Про Державний бюджет України на 2019 рік, та визначення посадового окладу і окладу за військовим званням, відповідно відомостей таких норм державних гарантій (мінімальної заробітної плати та мінімального прожиткового мінімуму доходів громадян), які складаються в відомостях приміток Додатків 1, 14 до Постанови №704, позивач вважає, що військовою частиною були занижені під час обчислення розміри посадового окладу та окладу за військовим званням в період з 1 січня 2019 року по 11 березня 2019 року та обмежують право на майно та купівельну спроможність.
30.11.2022 р. на адресу суду від представника відповідача - Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в тексті якого зазначено наступне.
Військова частина НОМЕР_1 , не визнає заявлених позовних вимог та вважає адміністративний позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, мотивує відсутністю правових підстав для задоволення позовних вимог позивача та обгрунтовує наступним.
Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 у період з 01.07.1992 р. - 11.03.2019 р.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.03.2019 р. №125 майора військової служби за контрактом, заступника начальника штабу, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 11 лютого 2019 року N14 у запас у зв`язку із закінченням строку контракту.
Позивачу виплачено: грошову компенсацію за 15 діб невикористаної основної відпустки за 2018 рік пропорційно прослуженому часу; грошову компенсацію за 8 діб невикористаної основної відпустки за 2019 рік пропорційно прослуженому часу; грошову допомогу на оздоровлення за 2019 рік; матеріальну допомогу за 2019 рік для вирішення соціально-побутових питань; грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 69 (шістдесят дев`ять тисяч) 928 грн. 06 коп.; щомісячну премію в максимальному розмірі 35% від встановленого посадового окладу відповідно до вимог телеграми Департаменту Фінансів Міністерства оборони України від 28 грудня 2018 року №248/9240 з 01 березня по 11 березня 2019 року; надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65% від встановленого посадового окладу, окладу за військове звання та надбавку за вислугу років передбачених телеграмою Департаменту Фінансів Міністерства оборони України від 28 грудня 2018 року №248/9240 з 01 березня по 11 березня 2019 року; надбавку за роботу з таємними документами у розмірі 10% з 01 березня по 11 березня 2019 року; 50% грошової допомоги при звільненні за кожний повний прослужений рік - 30 років.
30.08.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №704, якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.
Згідно з пунктом 4 Постанови №704 в первинній редакції було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Постанова №704 набрала чинності з 01.03.2018.

Однак, на момент набрання чинності Постановою №704, пункт 4 цього нормативно-правового акту було змінено та викладено у редакції, визначеній пунктом 6 Постанови №103, а саме: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Отже, станом на час набрання чинності Постановою №704, пункт 4 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року».

В подальшому постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103.

Як зазначалось вище, за змістом пункту 4 Постанови №704 в первинній редакції розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Тобто, пунктом 4 Постанови №704 визначено граничну нижню величину, яка береться для розрахунку розміру посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями, що складає 50% мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року, отже у випадку, коли у календарному році, в якому застосовуються положення пункту 4 Постанови №704 в такій редакції, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня календарного року є меншим 50% розміру мінімальної заробітної плати, то розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня календарного року як розрахункова величина не застосовується.

Оскільки військова частина є бюджетною організацією, матерільні цінності якої перебувають у державній власності, а тому джерелом коштів для виплати грошового забезпечення військовослужбовця є Державний бюджет України, грошове забезпечення, в тому числі основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення, премія, вихідна допомага при звільненні, індексація грошових доходів, компенсація за невикористані дні основної та додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій, виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Отже, нарахування вищевказаних видів грошового забезпечення було здійснено у відповідності до пункту 4 Постанови №704 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року) з розміром розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеній законом на 01.01.2018 року.

У зв`язку з вищевикладеним, проведення обчислення, перерахунок та виплату повного грошового забезпечення та всіх проведених виплат (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, в тому числі вихідної допомоги при звільнені) виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня 2019 календарного року не здійснюється.

На підставі означеного вище, представник відповідача просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд розглянув справу відповідно до ст. 262 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, враховуючи строк розгляду справи, передбачений ст.258 КАС України.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 у період з 01.07.1992 р. - 11.03.2019 р.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.03.2019 р. №125 майора військової служби за контрактом, заступника начальника штабу, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 11 лютого 2019 року №14 у запас у зв?язку із закінченням строку контракту.

Позивачу виплачено: грошову компенсацію за 15 діб невикористаної основної відпустки за 2018 рік пропорційно прослуженому часу; грошову компенсацію за 8 діб невикористаної основної відпустки за 2019 рік пропорційно прослуженому часу; грошову допомогу на оздоровлення за 2019 рік; матеріальну допомогу за 2019 рік для вирішення соціально-побутових питань; грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 69 (шістдесят дев?ять тисяч) 928 грн. 06 коп.; щомісячну премію в максимальному розмірі 35% від встановленого посадового окладу відповідно до вимог телеграми Департаменту Фінансів Міністерства оборони України від 28 грудня 2018 року №248/9240 з 01 березня по 11 березня 2019 року; надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65% від встановленого посадового окладу, окладу за військове звання та надбавку за вислугу років передбачених телеграмою Департаменту Фінансів Міністерства оборони України від 28 грудня 2018 року №248/9240 з 01 березня по 11 березня 2019 року; надбавку за роботу з таємними документами у розмірі 10% з 01 березня по 11 березня 2019 року; 50% грошової допомоги при звільненні за кожний повний прослужений рік - 30 років.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 08 листопада 2021 року позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою щодо проведення обчислення, перерахунку та виплати повного грошового забезпечення за заявою станом на 11 березня 2019 року (день звільнення у запас) виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2019 календарного року.

31.01.2022 року Військовою частиною НОМЕР_1 було направлено на адресу позивача відповідь на заяву останнього від 08.11.2021 р., в тексті якої зазначено, що оскільки військова частина є бюджетною організацією, матеріальні цінності якої перебувають у державній власності, а тому джерелом коштів для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям є Державний бюджет України, грошове забезпечення, в тому числі основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення, премія, вихідна допомога при звільнені, індексація грошових доходів, компенсація за невикористані дні основної та додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій, виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Отже, нарахування вищевказаних видів грошового забезпечення було здійснено у відповідності до пункту 4 Постанови №704 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року) з розміром розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеній законом на 01.01.2018 року.

У зв`язку з вищевикладеним, проведення обчислення, перерахунок та виплату повного грошового забезпечення та всіх проведених виплат (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, в тому числі вихідної допомоги при звільнені) виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня 2019 календарного року не здійснюється.».

Водночас, суд зазначає, що позивач повторно звертався до відповідача із заявою та отриммав аналогічну невичерпну відповідь за вих. №l75/ФС від 01.02.2022 р.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно достатті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закону №2011-ХІІ) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

За приписами частини першоїстатті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частини другої, третьої статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до частини четвертоїстатті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704(далі - Постанова №704) встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 Постанови №704 в редакції, чинній на момент прийняттяпостанови, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленогозакономна 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.

Додатки 1 та 14 до Постанови №704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.

Відповідно до примітки 1 Додатку 1 до Постанови №704, посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленогозакономна 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

В подальшому,постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»(далі - Постанова №103) до Постанови №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови №704 було викладено у новій редакції, а саме: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленогозакономна 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Згідно Постанови №704, в редакції Постанови №103, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначенийзакономна 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18, визнано протиправним та скасовано п. 6 Постанова №103, яким, зокрема, в пункт 4 Постанови №704 були внесені зміни.

Таким чином, з дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18 діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка була чинною до зазначених змін. При цьому порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, відповідач, у зв`язку із втратою чинності положеннями пункту 6 Постанови №103 та змін до пункту 4 Постанови №704, не змінився.

Тобто, з 30.01.2020 року - з наступного дня з дати набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18 виникли підстави для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленогозакономна 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Наведена позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у рішенні від 17.12.2019 за результатами розгляду зразкової адміністративної справи №160/8324/19.

Відтак, підставою для перерахунку виступає пункт 4 Постанови №704.

Відповідно до пункту 4 Постанови №704 в редакції після прийняття Постанови №103 (після 23.02.2018 року):

4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленогозакономна 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Проте, 29.01.2020 року набрала чинності постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18, якою було скасовано пункт 6 Постанови №103.

При цьому пункт 6 Постанови №103 передбачав:

6. Внести зміни допостанов Кабінету Міністрів України, що додаються.

Зміни, що вносяться допостанов Кабінету Міністрів України:

3. Упостанові Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704«Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»:

1) пункт 4 викласти в такій редакції:

4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого закономна 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.;

2) у пункті 10 цифри і слова 1 січня 2019 року замінити цифрами і словами 1 березня 2018 року.

Таким чином, судом скасовано редакцію пункту 4 Постанови №704, яка діяла в період з 23.02.2018 року по 29.01.2020 року.

Отже, з 30.01.2020 - з наступного дня з дати набрання чинності постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі №826/6453/18 пункт 4 Постанови №704 знову набув редакції, яка діяла до 23.02.2018 року, а саме:

4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленогозакономна 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленогозакономна 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Суд вважає, що внаслідок зазначеного вище у позивача саме з 30.01.2020 року виникли б підстави для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленогозакономна 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.

При вирішені спору суд враховує також правову позицію щодо застосування пункту 4 Постанови № 704 у інших правовідносинахспорі про видачу довідки для перерахунку пенсії з 01.01.2020 та з 01.01.2021, викладену у постановах від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21, від 12.09.2022 у справі № 500/1813/21, оскільки пункт 4 Постанови № 704, як правова норма щодо визначення розміру складових грошового забезпечення, застосовується та тлумачиться однаково для усіх осіб, незалежно від категорії спору.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.04.2008 в справі «Вассерман проти Росії» вказав, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством.

У пункті 23 рішення в справі «Сук проти України» (№ 10972/05, від 10 червня 2011 року) Суд зазначив, що держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни.

Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

Водночас, суд зазначає, що Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01.03.2018, затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції до 24.02.2018) було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Однак, Постановою № 103 до Постанови № 704 внесено зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови № 704 викладено у новій редакції: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

Отже, з 01.03.2018 Урядом України запроваджено одну розрахункову величину обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2018 року.

Разом із тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі № 826/6453/18, визнано протиправним та скасовано п. 6постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким, зокрема, в пункт 4 постанови № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" були внесені зміни.

Таким чином, відповідно до редакції пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до внесення змін, та вимог пункту 1 Приміток додатку 1 та пункту Примітки додатку 14 до Постанови № 704 розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями з 01.02.2020 мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

На підставі означеного вище, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, не стягуються.

Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова