Справа № 200/3930/22
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року справа №200/3930/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року № 200/3930/22 (головуючий суддя І інстанції - Тарасенко І.М.), складене у повному обсязі 06 вересня 2022 року у м. Слов`янськ Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 20.06.2022 року № , зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплати пенсії за вислугу років, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Просив суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.06.2022 року № про відмову позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області з 11.08.2021 року призначити позивачу пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.06.2022 року № про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області з 11.08.2021 року призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Не погодившись із судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року та прийняти нову постанову про відмову у задоволені позову у повному обсязі у зв`язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що відповідно до документів, які надав позивач при зверненні до Пенсійного фонду із заявою про призначення йому пенсії, загальна вислуга років станом на 30.03.2020 року складає 32 роки 09 місяців 11 днів (відповідно до подання про призначення пенсії від 09.06.2022 року № 140/34/01-2022) та у календарному обчисленні становить 21 рік 04 місяці 5 днів (відповідно до грошового атестату № 185).

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/3930/22, однак листом від 31.10.2022 року суд першої інстанції повідомив про відсутність можливості надати справу в паперовому вигляді відсутня. Також повідомлено, що всі документи, які надійшли у паперовому вигляді скановано та експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставину справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 , учасник бойових дій, що підтверджується посвідченнями серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 .

Наказом ГУНП в Донецькій області № 119 о/с від 27.03.2020 року, ОСОБА_1 , відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) було звільнено у спеціальному званні майора поліції з посади дільничного офіцера сектору превенції Покровського відділу поліції, з 30.03.2020 року.

13.08.2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області через Сектор із соціально - гуманітарних питань ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

25.08.2020 року позивач поштою отримав лист № П-131/1 від 21.08.2020 року, яким йому було повернуто без реалізації заяву про призначення пенсії та додані документи.

Не погодившись з зазначеною відмовою, позивач звернувся з адміністративним позовом до Донецького окружного адміністративного суду, в якому просив суд: визнати протиправною відмову Сектору із соціально - гуманітарних питань ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» в оформленні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області документів для призначення позивачу пенсії за вислугою років, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» 09.04.1992 року № 2262-ХІІ; зобов`язати Сектор із соціально - гуманітарних питань ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області документи для призначення позивачу пенсії за вислугою років, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 року у справі 200/8962/20-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Сектора із соціально - гуманітарних питань ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2021 року у справі 200/8962/20-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 року - залишено без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 року у справі № 200/8962/20-а - залишено без змін.

14.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту персоналу МВС України із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Листом Департаменту персоналу МВС України від 09.04.2021 року № П-8634/22 Департаменту персоналу МВС України, ОСОБА_1 було повідомлено, що йому необхідно звернутись до сектору з питань пенсійного забезпечення ГУ НП у Донецькій області для підготовки подання про призначення пенсії.

Не погоджуючись з фактичною відмовою відповідача у не оформленні документів для подальшого призначення пенсії, позивач звернувся до суду, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту персоналу МВС, яка полягає в невиконанні вимог пункту 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Пенсійного фонду України в Донецькій області та зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту персоналу МВС відповідно до пункту 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 оформити всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомити ОСОБА_1 з ним і направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту МВС про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

В подальшому Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2022 року у справі № 200/11419/21-а, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено: рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року у справі № 200/11419/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - скасовано та прийнята нова постанова.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області в особі Сектору з питань пенсійного забезпечення в ГУНП в Донецькій області, яка полягає в невиконанні вимог пункту 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнення з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року, № 3-1, а саме: неоформленні всіх необхідних документів і подання про призначення пенсії ОСОБА_1 , не ознайомлення з ним і ненаправлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області в особі Сектору з питань пенсійного забезпечення в ГУНП в Донецькій області відповідно до пункту 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнення з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, оформити всі необхідні документи і подання про призначення пенсії ОСОБА_1 , ознайомити з ним ОСОБА_1 і направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

На виконання вказаного рішення, Сектор з питань пенсійного забезпечення в ГУНП в Донецькій області, направив до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, документи для призначення ОСОБА_1 пенсії.

19 липня 2022 року позивач на свою електронну пошту отримав лист від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області разом із Рішенням про відмову в призначенні пенсії від 20.06.2022 року № . Пенсійний фонд мотивував відмову у призначенні тим, що у позивача відсутня необхідна календарна вислуга років, яка передбачена п. «а» ст. 12 Закону України № 2262 та недосягненням на день звільнення 45-річного віку, передбаченого п. «б» ст. 12 Закону України № 2262.

Отже, спірними питання даної справи є правомірність прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, Рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 20.06.2022 року № .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції визнав протиправним рішення про призначення пенсії та зобов`язав управління призначити позивачу пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Крім того, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами (частина 3 статті 25 Конституції України)

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до абзаців першого, одинадцятого пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та шість місяців і більше.

Розділом VI Закону № 2262-ХІІ врегульовані питання призначення пенсій.

Частиною першою статті 48 Закону № 2262-ХІІ закріплено, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів «а», «в» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року № 1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" врегульовано Порядком № 3-1.

Так, пунктом 1 Порядку № 3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Відповідно до пункту 7 Порядку № 3-1 для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи:

заява про призначення пенсії (додаток 1);

грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби;

військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію);

документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону);

довідка МСЕК про визнання особи інвалідом;

копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті);

довідка ВАТ "Ощадбанк" або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ "Ощадбанк";

копія паспорта.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

З системного аналізу норм Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 3-1 слідує, що пенсія за вислугу років відповідно Закону № 2262-ХІІ призначається і виплачується особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, за умови звільнення їх зі служби та припиняється у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України.

В рішенні Першого апеляційного адміністративного суду у справі № 200/11419/21 зроблено висновок, що позивач за своєю останньою посадою та характером служби відповідає критеріям, визначеним Законами та підзаконними нормативними актами, що дають право на врахування вислуги років у пільговому обчисленні, а стаж позивача у пільговому обчисленні становить 32 роки 09 місяців 11 днів та у календарному обчисленні - 21 рік 04 місяці 6 днів, апеляційний суд зазначає, що у позивача станом на час звільнення був наявний необхідний стаж для призначення йому пенсії за вислугу років за п. "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Судами встановлено, що при прийнятті спірного рішення відповідачем не враховано висновки Першого апеляційного адміністративного суду щодо наявності у позивача права на призначення пенсії у зв`язку зі звільненням з органів поліції з 30 березня 2020 року.

При цьому, відповідно до Закону, особам, що звільненні зі служби у період 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року пенсія має бути призначена незалежно від віку, відтак доводи відповідача в цій частині колегія суддів вважає неприйнятними.

У зв`язку з цим, рішення управління Пенсійного фонду України про відмову в призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню із зобов`язанням призначити пенсію позивачу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року № 200/3930/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2022 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць