Справа № 300/5240/22
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження
"21" грудня 2022 р. справа № 300/5240/22
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до приватного виконавця Ігнатіва Олекси Любомировича про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання до вчинення дій,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ), 19.12.2022 звернувся до суду з адміністративним позовом до приватного виконавця Ігнатіва Олекси Любомировича, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Ігнатіва Олекси Любомировича щодо відмови у знятті арешта з банківського рахунку в АТ "Ощадбанк";
- зобов`язати приватного виконавця Ігнатіва Олексу Любомировича зняти арешт з рахунку № НОМЕР_1 АТ "Ощадбанк".
Частиною 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом (пункт 6).
Розглянувши адміністративний позов, дослідивши долучені до нього письмові документи і матеріали, суд встановив наступне.
Приватним виконавцем Ігнатів Олексою Любомировичем постановою від 06.05.2020 по примусовому виконанню виконавчого напису за № 592 від 27.03.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О. О., відкрито виконавче провадження № 62011495. Крім того, постановою від 14.08.2021 накладено арешт на кошти боржника в установах банку з урахуванням сум основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 46 708,87 грн.
Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Частиною 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчі написи нотаріусів.
Частиною 2 статті 446 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.
Як наслідок, Цивільним процесуальним кодексом України, на відміну від Кодексу адміністративного судочинства України, з 15 грудня 2017 року передбачена можливість оскарження учасниками виконавчого провадження тих процесуальних питань, які виникають не лише при виконанні рішення суду у цивільній справі, але й при виконанні рішень інших органів та їх посадових осіб.
Таким чином, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець О. О. за № 592 від 27.03.2020 є рішенням іншої посадової особи в розумінні частини 2 статті 446 Цивільного процесуального кодексу України.
Відтак, заявлена позивачем вимога про визнання бездіяльність та зобов`язання приватного виконавця ІІгнатіва Олексу Любомировича зняти арешт з рахунку позивача № НОМЕР_2 АТ "Ощадбанк", не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
При цьому, рішенням у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 Європейський суд з прав людини у пункті 24 визначив, що фраза "встановлено законом" поширюється не лише на основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Таким чином, саме у порядку цивільного судочинства регламентовано не лише можливість оскарження учасниками виконавчого провадження процесуальних питань, які виникають при виконанні рішення суду у цивільній справі, але й при виконанні рішень інших органів та посадових осіб, зокрема, виконавчого напису нотаріуса.
Відтак, належним способом захисту порушеного, на думку позивача, права, пов`язаного з виконанням виконавчого документа виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець О. О. № 592 від 27.03.2020 є звернення до місцевого загального суду із позовною заявою в порядку статті 446 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 170, 243, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до ОСОБА_1 до приватного виконавця Ігнатіва Олекси Любомировича про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання до вчинення дій.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд даної позовної заяви належить до юрисдикції місцевого загального суду за місцем виконання виконавчого напису та має розглядатися в порядку цивільного судочинства.
Копію цієї ухвали, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.
Повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суддя Главач І.А.