Справа № 620/7254/22
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2022 року Чернігів Справа № 620/7254/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання незаконною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання незаконною та скасування відмови Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії № 85 від 30.06.2022 у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком; зобов`язання Головне Управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області призначити ОСОБА_1 з 19.07.2021 пенсію за віком на підставі статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування зі зменшенням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на день звернення за призначенням пенсії вік склав 55 років 11 місяців 4 дні, трудовий стаж складає понад 22 роки, має посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи, а тому вважає, що має права на призначення з 19.07.2021 пенсії за віком на підставі статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування зі зменшенням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вказує, що робітник не має нести відповідальності за порушення третіми особами вимог ведення трудових книжок.

Відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, подано відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки страховий стаж позивача становить 14 років 5 місяців 0 днів. Вказує, що за результатами розгляду документів позивача встановлено, що запис № 6 трудової книжки НОМЕР_1 містить відомості про період роботи позивачки з 01.12.1989 по 22.11.1994, проте дата звільнення та дата наказу про звільнення не завірена належним чином, що є підставою для не зарахування цього періоду до страхового стажу. Зазначає, що так само, немає підстав для зарахування до страхового стажу періоду перебування позивачки на обліку у центрі зайнятості з 16.07.1998 по 10.07.1999, оскільки цей запис завірений печаткою, яка не ідентифікується.

Відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, подано відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки запис №с 6 в трудовій книжці позивача здійснено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, а саме: виправлення дати звільнення та дати наказу про звільнення не завірено належним чином. У зв`язку з цим, період роботи з 02.12.1989 по 22.11.1994 не може бути зарахований до страхового стажу за даними трудової книжки. Вказує, що записи №7-8 у трудовий книжці позивача також здійснено з порушенням вимог вказаної Інструкції, а саме: записи завірено відбитком печатки УРСР. У зв`язку з цим, період роботи з 13.01.1995 по 30.11.1996 не може бути зарахований до страхового стажу за даними трудової книжки. Зазначає, що запис про період отримання допомоги по безробіттю здійснено з порушенням вимог вказаної Інструкції, а саме: запис завірено печаткою, яка не ідентифікується, у зв`язку з цим, період роботи з 16.07.1998 по 10.07.1999 не може бути зарахований до страхового стажу за даними трудової книжки. Разом з тим, зазначає, що навіть у випадку зарахування вищезгаданих періодів, тривалість страхового стажу становитиме менше необхідних 23 років, тобто права на призначення пенсії позивач не матиме.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 має посвідчення громадянина (громадянки), який (яка) постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серії НОМЕР_2 , виданого 15.03.1994 (а.с. 26).

23.06.2022 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яку за принципом екстериторіальності було передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 85 від 30.06.2022, згідно якого страховий стаж особи становить 14 років 5 місяців 0 днів, що є недостатнім для призначення пенсійної виплати. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: період роботи з 01.12.1989 по 22.11.1994 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки у записі № 6 виправлення дати звільнення та дати наказу про звільнення не завірено належним чином; період роботи з 13.01.1995 по 30.11.1996 оскільки записи № 7-8 завірено відбитком печатки УРСР; період перебування на обліку у центрі зайнятості з 16.07.1998 по 10.07.1999, оскільки запис завірено печаткою, яка не ідентифікується (а.с 27).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Право призначення пенсії особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи регулюється Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон).

Пунктом 4 частини першої статті 11 Закону передбачено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до частини третьої статті 15 Закону підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Згідно з положеннями частин третьої, четвертої статті 65 Закону посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 51), яким визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.

Так, відповідно до пункту 6 Порядку № 51 особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Водночас, статтею 55 Закону визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Так, відповідно до пункту другого статті 55 Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, пенсійний вік зменшується на 2 роки* та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років. * Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи: документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Згідно пункту 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Так, відповідно до наведених вище положень законодавства, обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі вказаних абзаців пункту другого статті 55 Закону - є факт проживання (не реєстрації у зоні посиленого радіологічного контролю) та/або праці такої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років з 26.04.1986 до 01.01.1993.

При цьому, особам, які додатково проживали в зоні посиленого радіологічного контролю в період з 26.04.1986 по 31.07.1986, встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 2 роки.

В межах даної справи органами Пенсійного фонду підтверджено право позивача на зниження пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону, водночас спірним залишається питання наявності необхідного страхового стажу.

Так, позивач вважає, що наявного в неї страхового стажу (більше 22 років достатньо для призначення пенсії, натомість відповідачі вважають, що позивачу необхідно мати 23 роки страхового стажу, однак страховий стаж позивача становить 14 років 05 місяці 0 днів.

Згідно частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Враховуючи вимоги частини першої статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу пенсія може бути призначена із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (60 років), за наявності відповідного страхового стажу (28 років), зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку (5 років).

Таким чином, страховий стаж позивача має складати не менше 23 років.

В силу пунктів 1-3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі (пункт 17 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній).

Згідно пункту 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Як встановлено судом, позивачу органами Пенсійного фонду згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 було зараховано до страхового стажу 14 років 5 місяців 0 днів.

Натомість до страхового стажу не зараховано: період роботи: з 01.12.1989 по 22.11.1994, оскільки у записі № 6 виправлення дати звільнення та дати наказу про звільнення не завірено належним чином; з 13.01.1995 по 30.11.1996 оскільки записи № 7-8 завірено відбитком печатки УРСР; період з 16.07.1998 по 10.07.1999 - оскільки запис завірено печаткою, яка не ідентифікується.

Так, згідно запису № 3 трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 (а.с. 18-23) 02.12.1989 вона була прийнята на роботу оператором машинного доїння в Підсобне господарство «Білики» тресту «Югозаптранстрой», а згідно запису № 6 трудової книжки 22.11.1994 звільнена. Згідно записів № 7-8 трудової книжки з 13.01.1995 по 30.11.1996 позивач працювала на посаді бібліотекаря бібліотеки-філіалу № 6 с. Білики. Згідно записів № 9-10 позивач перебувала на обліку у центрі зайнятості з 16.07.1998 по 10.07.1999 та отримувала допомогу по безробіттю.

Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, згідно якої на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави не приймати до уваги вказані записи трудової книжки серії НОМЕР_1 .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що періоди роботи з 02.12.1989 по 22.11.1994, з 13.01.1995 по 30.11.1996 та період перебування на обліку у центрі зайнятості та отримування допомоги по безробіттю з 16.07.1998 по 10.07.1999, які не були зараховані до стажу позивача, підтверджується записами його трудової книжки, та мають бути зараховані до страхового стажу позивача.

Таким чином загальний страховий стаж позивача з урахуванням підтвердженого органами Пенсійного фонду (14 років 5 місяців 0 днів) та визнаного судом (7 років 10 місяців 4 дні) складає 22 роки 3 місяці 4 дні з необхідних 23 років, чого недостатньо для призначення пенсії на дату звернення.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 2 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З огляду на вищевикладене, враховуючи принцип верховенства права, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову в призначенні позивачу пенсії № 85 від 30.06.2022 в частині не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 02.12.1989 по 22.11.1994, з 13.01.1995 по 30.11.1996 та період перебування на обліку у центрі зайнятості отримування допомогу по безробіттю з 16.07.1998 по 10.07.1999 згідно записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 ; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати позивачу періодів роботи з 02.12.1989 по 22.11.1994, з 13.01.1995 по 30.11.1996 та період перебування на обліку у центрі зайнятості отримування допомогу по безробіттю з 16.07.1998 по 10.07.1999 згідно записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 .

Щодо позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії № 85 від 30.06.2022 в частині призначення позивачу пенсії за віком; зобов`язання Головне Управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області призначити позивачу пенсію за віком, то суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову в зазначеній частині позовних вимог, у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного страхового стажу, 23 роки.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений нею при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 248,10 грн. з кожного.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) про визнання незаконною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії № 85 від 30.06.2022 в частині не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 02.12.1989 по 22.11.1994, з 13.01.1995 по 30.11.1996 та період перебування на обліку у центрі зайнятості та отримування допомоги по безробіттю з 16.07.1998 по 10.07.1999 згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 періодів роботи з 02.12.1989 по 22.11.1994, з 13.01.1995 по 30.11.1996 та період перебування на обліку у центрі зайнятості отримування допомогу по безробіттю з 16.07.1998 по 10.07.1999 згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 .

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 248,10 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 248,10 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.12.2022.

Суддя Н.М. Баргаміна