Справа № 160/10711/22
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 160/10711/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року (суддя Захарчук-Борисенко Н.В.) у справі №160/10711/22 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

встановиВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 з неправомірної відмови ОСОБА_1 , громадянину України, військовозобов`язаному запасу, у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, яка оголошена з 24.02.2022 року Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, у відповідності до абз.12 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, яка оголошена з 24.02.2022 року Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, у відповідності до абз.12 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на весь час її проведення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що є особою, зайнятою постійним доглядом за матір`ю, яка за висновком лікарсько-консультативної комісії потребує постійного догляду, а тому не підлягає призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 12 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особа, зайнята постійним доглядом за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду. Однак, відповідач надав відповідь на адвокатський запит, якою повідомив про відмову і відстрочці, мотивуючи тим, що позивач не надав доказів, що він зайнятий постійним доглядом за хворою матір`ю.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було доведено те, що його мати, потребує постійного догляду за висновком МСЕК, натомість, позивачем не було доведено того, що відсутні інші особи, які можуть здійснювати такий догляд, оскільки згідно з довідкою про реєстрацію та склад сім`ї за місцем проживання хворої особи зареєстрований не лише позивач, а й інша повнолітня особа, яка приходиться

онуком хворої, яка потребує постійного нагляду.

З цих підстав судом першої інстанції зроблено висновок про відсутність у позивача права на відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до абз.12 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що висновки суду, на підставі яких зроблено висновок про відсутність права на відстрочку, фактично є припущенням. Позивач вказує на те, що саме він здійснює догляд за матір`ю і вказані обставини підтверджуються наданими суду доказами. Надані суду докази, за позицією позивача, дозволяють зробити висновок про наявність у позивача права права на відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до абз.12 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» №235 від 06.05.2022 року ОСОБА_2 потребує стороннього догляду, втратила можливість пересуватися, обмежена в самообслуговуванні. Терміном на: «постійно». Діагноз М15, і20.

У відповідності до довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» №236 від 06.05.2022 року ОСОБА_1 може надавати соціальні послуги, сторонню допомогу.

Згідно довідки №3089 від 20.06.2022 року про реєстрацію та склад сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Листом №1570 від 30.06.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 надано відповідь на адвокатський запит від 20.06.2022 року та повідомлено, що відповідно до довідки №236 від 06.05.2022 року позивач може надавати соціальні послуги, сторонню допомогу, але інформації про зайнятість постійним доглядом за хворою матір`ю не надана. Крім того, у довідці про склад сім`ї від 04.05.2022 року зазначено, що за адресою, де мешкає ОСОБА_2 , що потребує сторонньої допомоги, крім ОСОБА_1 , зареєстрований ОСОБА_3 . Невиключений той факт, що за адресою, де мешкає ОСОБА_2 можуть проживати ще й інші особи (дружина, сестра), які не зареєстровані. Тобто, той факт, що ОСОБА_1 зайнятий постійним доглядом за хворою матір`ю, яка за висновком МСЕК чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, не встановлено.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови в наданні відстрочки від призову, позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до абз. 12 ч.1 ст. 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

- опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, зі змісту абз. 12 ч.1 ст. 23 Закону №3543-ХІІ вбачається, що особою мають бути дотримані дві обставини для відстрочки від призову під час мобілізації за вказаною підставою, а саме: 1) особа, зайнята постійним доглядом за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду; 2) у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

У спірному випадку судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що дійсно матір позивача є особою, за висновком медико-соціальної експертної комісії потребує постійного догляду.

В той же час, суд першої інстанції, фактично погоджуючись з позицією відповідача, зазначив про те, що позивачем не було доведено того, що відсутні інші особи, які можуть здійснювати такий догляд, а відповідно не було доведено і те, що саме позивач здійснює догляд за хворою матір`ю.

З цих підстав судом першої інстанції зроблено висновок про відсутність у позивача права на відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до абз.12 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Надаючи оцінку таким підставам для відмови в задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Так, фактично відмову від наданні відстрочки від призову позивач пов`язує з Листом відповідача №1570 від 30.06.2022 як відповіді на адвокатський запит від 20.06.2022.

Досліджуючи вказаний лист судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем не було зроблено висновок про відсутність у позивача права на відстрочку від призову. Зміст вказаного листа фактично зводиться до того, що позивачем не було надано доказів того, що саме він здійснює догляд за хворою матір`ю, яка потребує постійного догляду, у зв`язку з чим такого факту, при розгляду адвокатського запиту, встановлено не було.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією відповідача про те, що станом на час подання адвокатського запиту та станом на час надання відповіді не можливо було встановити того, що саме позивач здійснює догляд за хворою матір`ю, яка потребує постійного догляду. Так, позивачем до відповідача, через адвоката, було подано довідку МСЕК, довідка №235 від 06.05.2022 року та довідка про склад сім`ї від 04.05.2022.

У довідці Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» №236 від 06.05.2022 року зазначено, що ОСОБА_1 може надавати соціальні послуги, сторонню допомогу.

Отже, відповідач обгрунтовано вказав на те, що інформація, зазначена у вказаній довідці, свідчить лише про те, що позивач може надавати соціальні послуги, але не свідчить про те, що позивач здійснює догляд за особою, яка потребує постійного догляду.

Згідно з довідкою року про реєстрацію та склад сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 , крім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований онук ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже, відповідач обгрунтовано зазначив про те, що позивачем не доведено відсутність інших осіб, які можуть здійснювати догляд за хворою.

Таким чином, ураховуючи подані позивачем документи, відповідачем обгрунтовано зазначено про недоведеність того, що саме позивач здійснює догляд за хворою матір`ю, яка потребує постійного догляду.

До позовної заяви позивач надає й інші документи, які на його думку підтверджують факт догляду за хворою матір`ю, зокрема, заяву про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі та заяву про згоду отримувати соціальні послуги. Але, вказані заяви датовані 04.07.2022, а отже вони не були надані відповідачу і оцінка цим документам, на предмет підтвердження здійснення позивачем догляду за хворою матір`ю, відповідачем надано не було.

До апеляційної скарги позивач також долучив Акт обстеження матеріально-побутових умов, в якому, окрім іншого, зазначено те, що позивач здійснює постійний догляд за своєю матір`ю. Але, вказаний Акт датований 08.10.2022, а отже також не міг бути наданий відповідачу.

Таким чином, ураховуючи фактично надані відповідачу документи, а також висновки, які зроблені у відповіді на адвокатський запит, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав стверджувати щодо протиправності дій відповідача у спірних відносинах.

В той же час, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним висновок суду першої інстанції щодо відсутності у позивача права на відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до абз.12 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки таких висновків відповідачем зроблено не було, а отже вони не становили предмет дослідження у межах цієї справи. При цьому, суд звертає увагу на те, що визначати наявність чи відсутність у військовозобов`язаного права на відстрочку є повноваженнями саме Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а повноваження суду обмежуються наданням оцінки таким діям/рішенням в межах здійснення судового контролю, у разі надходження позову з таким предметом спору.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити мотивувальну частину рішення суду, виключивши з мотивувальної частини висновок про відсутність у позивача права на відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до абз.12 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Крім цього, мотивувальна частина рішення суду містить висновок про те, що суд задовольняє позовні вимоги шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку по день ухвалення рішення.

В той же час, предмет спору в цій справі не становить наявність чи відсутність підстав для виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Отже, вказані висновки суду також підлягають виключенню з мотивувальної частини рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст.317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року у справі №160/10711/22 змінити, виключивши з його мотивувальної частини висновки суду щодо:

«Відсутності у ОСОБА_1 права на відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до абз.12 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

«Суд задовольняє позовні вимоги шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку по день ухвалення рішення».

В іншій частині Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року у справі №160/10711/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 20.12.2022

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк