Справа № 160/551/19
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 160/551/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 року, (суддя суду першої інстанції Турлакова Н.В.), прийняту у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/551/19 за позовом публічного акціонерного товариства АрселорМіттал Кривий Ріг до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування протиправним та скасування припису в частині, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано Припис Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 09.11.2018р. №19/6.5 виданий за результатами планової перевірки суб`єкта господарювання Публічного акціонерного товариства АрселорМіттал Кривий Ріг в частині пунктів, а саме: 65, 66, 67, 68, 69, 79, 140, 221, 222, 263, 367, 385, 387, 389, 391, 393, 394, 395, 397, 399, 400, 402, 407, 420, 421, 422, 423, 424, 426, 428, 429, 430, 432, 433, 434, 435, 436, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 455.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 року заяву Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про прийняття додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат по справі №160/551/19 задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (49107, м.Дніпро, вул.Казакова, 1Д, ) на користь Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» () судові витрати пов`язані з проведенням судової експертизи у розмірі 344 949,12грн. (триста сорок чотири тисячі дев`ятсот сорок дев`ять гривень дванадцять копійок) та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень на загальну суму 354 949, 12 грн. (триста п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот сорок дев`ять гривень дванадцять копійок). В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Не погодившись з додатковим рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права, просить додаткове рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в стягненні судових витрат.

Апеляційна скарга обґрунтовано тим, що відповідач є неприбутковою установою, стягнення коштів судових витрат призведе до зменшення видатків на забезпечення органу державної влади. Також, на думку відповідача позивачем несвоєчасно подано заяву про розподіл судових витрат та відповідні документи на їх підтвердження, відтак наявні підстави для залишення без розгляду заяви про винесення додаткового рішення. Крім того, відповідач вважає, що витрати заявлені позивачем до стягнення є неспівмірними складності даної справи.

08.12.2022 року від ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги просить додаткове рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Так, встановлені обставини справи свідчать, що між позивачем («Клієнт») та АО «Фінекс» («Адвокат») укладений договір про правове обслуговування підприємства №01/11/17-1-3317 від 06.11.2017р. (далі - Договір) Згідно п.1.2.1. вказаного Договору Адвокат здійснює представництво інтересів Клієнта, що розглядається в судах першої, апеляційної, касаційної інстанції. Згідно п.8.1. Договору (в редакції Додаткової угоди від 18.06.2021р.) термін дії договору до 01.11.2022 року.

Пункт 4.1. Договору зазначає, що вартість послуг Адвоката встановлюється на підставі прайсових цін (копію прайсу станом на 01.01.2020р надаємо). П.4.6. Договору (в редакції Додаткової угоди № 17 від 28.09.20р) передбачає здійснення Клієнтом авансових платежів до моменту прийняття послуг. Згідно Додаткової угоди № 2 від 16.01.18р. щомісячна вартість послуг Адвоката в судах першої, апеляційної, касаційної інстанції складає 250 000грн.

Згідно Додатку №1 до Договору супроводження адміністративної справи в судах першої інстанції становить фіксовану вартість 20 000 грн.

З врахуванням конкретних обставин справи, принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності до ціни позову, суд дійшов першої інстанції дійшов висновку, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню до 10 000,00 грн, що, на думку суду, відповідатиме вимогам розумності та співмірності.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що підтвердженими належними та допустимими в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України доказами є витрати позивача на професійну правничу допомогу саме у сумі 10 000,00грн. При цьому, такий розмір є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим на виконання цих робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, а також ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Доводи відповідача з приводу того, що позивачем невчасно подано заяву про розподіл судових витрат та докази на підтвердження розміру витрат, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що заява про розподіл судових витрат була зроблена представником позивача в судовому засіданні до закінчення судових дебатів. Частина доказів на підтвердження судових витрат була подана позивачем протягом п`яти днів (23.0.2022) в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», інша частина доказів була надана під час розгляду справи.

Отже, позивачем дотримано вимоги ст. 139 КАС України, а заява позивача про розподіл судових витрат не підлягала залишенню без розгляду.

Доводи відповідача з приводу того, що він є неприбутковою установою, відтак стягнення з нього витрат на правничу допомогу призведе до зменшення видатків на утримання державного органу суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, адже стаття 139 КАС України передбачає можливість стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу за рахунок відповідача (суб`єкта владних повноважень) при задоволенні позову безвідносно до того, чи є відповідач неприбутковою установою та які саме наслідки для відповідача матиме таке стягнення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, висновки апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни або скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 року в адміністративній справі №160/551/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук