Справа № 569/15328/22
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2022-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

при секретарі судового засідання Добровчан К.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача старший інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції 1 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області Петрович Сергій Володимирович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду із зазначеним позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача старший інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції 1 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області Петрович Сергій Володимирович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04.10.2022 р. відповідач виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121, ст. 125 КУпАПта згідно ст. 36 КУпАП накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Позивач вважає,що достатніх доказів його вини у порушенніПДР немає, а при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо нього, не дотримано визначених Законом вимог щодо порядку розгляду таких справ.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2022 року позовну заяву було залишено без руху із наданням десятиденного терміну для усунення недоліків з дня отримання копії ухвали позивачем.

25 жовтня 2022 року позивачем було подано заяву із виправленими недоліками.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Від відповідача представника Національної поліції Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими. Зазначає, що під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, при цьому жодним чином не порушив права позивача, а постанова повністю відповідає вимогам законодавства, тому підстав для її скасування немає. Всупереч ст.77 КАС України позивач не довів та не підтвердив належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтується його вимоги.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2022 року о 17 год. 08 хв. старшим інспектором СРПП відділення поліції №1 Вараського РВП капітаном поліції Петровичем С.В. було зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, що водій транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , керував транспортним засобом з не увімкнутим ближнім світлом фар рухався поза населеним пунктом на автодорозі між неселеними пунктами, смт. Володимирець - с. Антонівка, в чому вбачається адміністративне правопорушення за ст. 125 КУпАП (п. 9.8 ПДР України). Також автомобіль обладнаний засобами пасивної безпеки, про те водій не був пристебнутий ременем безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 121 КУпАП (п. 2.3в ПДР України). При цьому було встановлено, що на одній осі транспортного засобу встановлено шини з шипованим і не шипованим малюнком протектора, в чому вбачається адміністративне правопорушення по ч. 1 ст. 121 КУпАП (п. 31.4.5г ПДР України).

Таким чином, за вчинення правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121ст. 125 КУпАП на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення згідно ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.3 «в» Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Відповідно до ч.5 ст.121 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 9.8 Правил визначено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Статтею 125КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді попередження за інші порушенняправил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і140цьогоКодексу.

Згідно спірної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням Правил, які виявилися у керуванні автомобілем без увімкненого ближнього світла фар.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів , - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП України, якщо особа вчинила кількаадміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Так, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Незважаючи на викладену норму закону, жодного належного та допустимого доказу, який підтверджував би вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121, ст. 125 КУпАП, відповідачами до матеріалів справи не долучено.

Так, згідно зі статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Водночас із відеозапису, долученого представником відповідача до матеріалів справи, не вбачається вчинення позивачем будь-якого правопорушення. На даному відео зафіксована лише процедура розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Оскільки відеозапис з портативного відеореєстратора не відображає відомостей про вчинення позивачем правопорушень, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови, то вказаний відеозапис не може бути доказом вчинення адміністративних правопорушень.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 08.02.2018 у справі № 760/3696/16-а.

Також суд звертає увагу, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути підставою притягнення до адміністративної відповідальності лише у тому випадку, коли обставини, встановлені під час такого спостереження зафіксовані у встановленому законом порядку (постанова Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17).

Працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушень, які описані в оскаржуваній постанові, однак суду належних доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень надано не було.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вимоги чинного законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами поліції, які зобов`язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Наявність порушень з боку позивача Правил дорожнього руху не підтверджується жодним допустимим доказом.

Разом з тим, постанова про адміністративне правопорушення, не може оцінюватися судом як належний та допустимий доказ в розумінні ст. 72 КАС України, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б обґрунтовували вину позивача в матеріалах справи відсутні.

Так, факт вчинення позивачем правопорушень, зафіксовані лише в даній постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 085539 від 04.10.2022 року і то тільки з зазначенням пунктів ПДР України та статті КУпАП без викладу обставин вчинення правопорушення, інших доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 121, ч. 5 ст. 121, ст. 125 КУпАП,відповідачем суду не подано.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити провадження у справі.

У зв`язку з тим, що оскаржену постанову винесено з порушенням вимог закону, безпідставним притягненням позивача до адміністративної відповідальності порушено його права, постанова є протиправною, тому підлягає скасуванню.

Справу про адміністративне правопорушення відносно позивача слід закрити, оскільки немає доказів події адміністративних правопорушень, а відсутність події адміністративних правопорушень у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП виступає обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

З огляду наведених підстав, суд прийшов до висновку, що постанова серії БАВ № 085539 від 04.10.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративних стягнень за ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121, ст. 125 КУпАП згідно ст. 36 КУпАПу вигляді штрафу у розмірі 510 грн. підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

На підставі ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 126, 245, 258, 268, 280, 286 КУпАП, керуючись статтями ст.ст. 139, 143, 241-246, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача старший інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції 1 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області Петрович Сергій Володимирович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 085539 від 04.10.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121, ст. 125 КУпАП згідно ст. 36 КУпАПу вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121, ст. 125 КУпАП - закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г.Кучина