Справа № 340/3702/22
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/3702/22

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: відділ державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті (25004, м. Кропивницький, вул. Генерала Родимцева, 102)

про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1 ), через адвоката Репела О.В., звернувся до суду з позовом до відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови №311556 від 19.07.2022 року про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Позов мотивовано тим, що спірною постановою на підставі абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 8500 грн. за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Представник позивача стверджує, що той перевозив подільний вантаж - насіння соняшника насипом, для перевезення якого не передбачено надання дозволу на проїзд великовагового транспортного засобу, тому відсутність у позивача такого дозволу не може бути підставою для притягнення його відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Представник позивача вказує, що посадовими особами Укртрансбезпеки не проводилося зважування автомобіля, висновок про перевищення вагових норм зроблено лише із наданих водієм документів, що є неприпустимим, а штраф накладений на позивача після закінчення двомісячного строку, передбаченого пунктом 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року. З цих підстав представник позивача просить суд визнати спірну постанову протиправною та скасувати її.

Ухвалою від 19.08.2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача подала відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що під час рейдової перевірки 17.02.2022 року встановлено порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт, а саме перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні подільного вантажу (фактична маса автопоїзда склала 43, 95 т, що на 9,9% перевищило допустимі норми). Таке перевищення виявлено у ході документального габаритно-вагового контролю, здійсненого на підставі наданої водієм товарно-транспортної накладної, а тому зважування транспортного составу не проводилося. У зв`язку з введенням в Україні з 24.02.2022 року воєнного стану запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт направлено позивачу поштою лише у червні 2022 року. У зв`язку з тим, що позивач не прибув на розгляд справи, призначений на 19.07.2022 року, справу було розглянуто без його участі. Доводячи законність спірної постанови, представник відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити.

Позивач правом подачі відповіді на відзив не скористався.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 з 07.06.1995 року зареєстрований як фізична особа підприємець, основним видом його економічної діяльності є вантажний автомобільний транспорт.

Позивач використовує у господарській діяльності транспортні засоби - вантажний автомобіль н.з. НОМЕР_2 (марка - DAF, модель - FA 95.430, тип - спеціалізований вантажний контейнеровоз), а також причіп н.з. ВА8258ХP (марка - Kogel, модель - AWE 18, тип - спеціалізований причіп), які належать громадянину ОСОБА_2 (а.с. 45)

Посадовою особою відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті 17.02.2022 року проведено рейдову перевірку транспортних засобів, автомобільних перевізників, водіїв, що здійснюють перевезення пасажирів, вантажів на автомобільній дорозі державного значення Н-23 (Кропивницький - Кривий Ріг - Запоріжжя), 227км щодо дотримання вимог чинного автотранспортного законодавства України.

У ході рейдової перевірки проведено документальний габаритно-ваговий контроль щодо транспортного составу у складі вантажного автомобіля марки DAF н.з. НОМЕР_2 з причепом марки Kogel н.з. НОМЕР_3 , якими керував водій ОСОБА_3 , здійснюючи на підставі ТТН №150231 від 17.02.2022 року перевезення вантажу (насіння соняшника) за маршрутом: с. Вищетарасівка Томаківського району Дніпропетровської області - м. Южний Одеської області. (а.с. 11)

За результатами контролю складено акт №039617 від 17.02.2022 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким встановлено перевищення вагових обмежень (фактична маса транспортного засобу становила 43,95 тон замість нормативно допустимих 40 тон).

Крім того, складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №326692 від 17.02.2022 року, яким зафіксовано порушення, передбачене абз.14 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків при перевезенні подільного вантажу. (а.с. 39)

Матеріали рейдової перевірки були направлені для розгляду до відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті - за місцезнаходженням перевізника ФОП ОСОБА_1 , вказаного у ТТН №150231 від 17.02.2022 року.

Розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт призначено у відділі державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті на 19.07.2022 року, про що позивача повідомлено листом від 20.06.2022 року, який вручений йому 24.06.2022 року. (а.с. 41 - 43)

Начальник відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, виніс постанову №311556 від 19.07.2022 року, якою на підставі абз.14 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що склало 8500 грн. (17 грн. х 500) (а.с. 7)

Не погоджуючись з цією постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до частин 12, 14, 17, 19 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право зокрема здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів.

Відповідно до частин 1, 5, 8 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. Постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів є виконавчим документом.

Порядок розгляду справи про порушення стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 року №79, яка набрала чинності 04.02.2022 року) затверджено Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (надалі - Порядок №1567).

Цей Порядок визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно з пунктами 2, 4, 14, 16 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 11, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе зокрема здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів;

Відповідно до пунктів 21, 22 Порядку №1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

У разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

Згідно з пунктами 25, 26, 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Суд установив, що спірною постановою №311556 від 19.07.2022 року до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф згідно з абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", яким передбачено, що за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - до автомобільних перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма (у редакції Закону України від 03.06.2021 року №1534-IX, яка діє з 01.10.2021 року) передбачає, що порушенням законодавства про автомобільний транспорт, за яке до автомобільних перевізників застосовується штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є:

- перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу, або

- перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків при перевезенні подільного вантажу.

У статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" наведені такі визначення:

- автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

- вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями;

- великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження;

- габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, що включає перевірку на відповідність встановленим законодавством нормативам вагових або габаритних параметрів таких транспортних засобів, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів;

- дозвіл узгодження умов та режимів перевезень - додатковий дозвіл, що видається уповноваженими органами на проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частиною 6 статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" установлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно з частиною 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 затверджено Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (надалі - Правила №30), які встановлюють єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Пунктом 3 Правил №30 визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306.

Згідно з пунктом 4 Правил №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 5 Правил №30 передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9-13 цих Правил), здійснюється без дозволу. Відомості про маршрути руху зазначених транспортних засобів оприлюднюються Укравтодором та Національною поліцією в газеті "Урядовий кур`єр".

Згідно з пунктом 25 Правил №30 забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху. Ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.02.2022 року № 105 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 і 27 червня 2007 р. № 879" внесено зміни до Правил дорожнього руху. Вказана постанова Кабінету Міністрів України набрала чинності з дня її опублікування 16.02.2022 року та діє до 31.12.2023 року.

У пункті 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що:

- автопоїзд (транспортний состав) - механічний транспортний засіб, що з`єднаний з одним або кількома причепами за допомогою зчіпного пристрою;

- дозволена максимальна маса - маса спорядженого транспортного засобу з вантажем, водієм і пасажирами, що встановлена технічною характеристикою транспортного засобу як максимально допустима. Дозволена максимальна маса автопоїзда - це сума дозволеної максимально допустимої маси кожного транспортного засобу, що входить до складу автопоїзда;

- експлуатація транспортного состава - транспортування тягачем причепа згідно з інструкцією щодо його використання (відповідність причепа тягачу, наявність страхового з`єднання, єдиної системи сигналізації, освітлення тощо);

- неподільний вантаж - вантаж, який не можна розділити на дві і більше частин без зайвих витрат або ризику його пошкодження;

- фактична маса - маса спорядженого транспортного засобу, яка визначена його технічною характеристикою, з водієм та вантажем;

- фактична маса автопоїзда - сума фактичної маси кожного транспортного засобу, що входить до складу автопоїзда.

Відповідно до пункту 2.4-1 Правил дорожнього руху у місці здійснення габаритно-вагового контролю на вимогу працівника пункту габаритно-вагового контролю або поліцейського водій вантажного автомобіля (в тому числі механічного транспортного засобу) повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) передати для перевірки документи, зазначені в підпунктах "а", "б" і "г" пункту 2.1 цих Правил;

б) надати транспортний засіб та причіп (за наявності) для вагового та/або габаритного контролю відповідно до встановленої процедури.

Правила перевезення вантажів унормовані розділом 22 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 22.1 Правил дорожнього руху маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

У пункті 22.5 наведені максимальні значення зовнішніх габаритів (підпункт "а"), фактичної маси (підпункт "б"), навантаження на вісь (підпункт "в") транспортних засобів та їх составів, за умови дотримання яких допускається їх рух автомобільними дорогами. Зокрема максимальне значення допустимої фактичної маси диференційоване в залежності від типу транспортного засобу (вантажних автомобілів, комбінованих транспортних засобів та автопоїздів) та виду автомобільних доріг загального користування (дороги державного та місцевого значення).

Так, відповідно до підпункту "б" пункту 22.5 Правил дорожнього руху рух автопоїзда (двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом) допускається у разі, коли його параметри фактичної маси не перевищують 40 тон - для автомобільних доріг державного значення та 24 тони - для автомобільних доріг місцевого значення.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху також передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. №30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами".

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами "б" та "в" цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

На ділянках автомобільних доріг загального користування місцевого значення, на яких створені дорожні умови, що дають можливість рухатися з більшими фактичною масою та навантаженням на вісь, за погодженим з уповноваженим підрозділом Національної поліції рішенням власників доріг або органів, яким передано право на утримання таких доріг, можуть встановлюватися дорожні знаки 3.15 та 3.16 із параметрами, визначеними для автомобільних доріг загального користування державного значення.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (надалі - Порядок №879).

Пунктом 3 цієї постанови Кабінету Міністрів України установлено, що дія Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, поширюється на вітчизняних та іноземних перевізників, що здійснюють перевезення вантажів на території України.

Дія цього Порядку не застосовується під час габаритно-вагового контролю на автоматичних пунктах.

Згідно з пунктом 2 Порядку №879 терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення:

2) вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу;

5) дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами", після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов;

5-1) документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу;

11) точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання).

Відповідно до пунктів 3, 6 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно у зонах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

За змістом пунктів 15, 16, 20 Порядку №879 контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Отже, габаритно-ваговий контроль великовагових транспортних засобів, що використовуються на автомобільних дорогах, здійснюється посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів у ході рейдових перевірок у двох видах: документальний або точний контроль. Проведення документального габаритно-вагового контролю здійснюється шляхом перевірки документів, які містять інформацію про масу транспортного засобу та масу вантажу, і не передбачає обов`язку посадових осіб Укртрансбезпеки проводити зважування транспортного засобу на зважувальному обладнанні.

Відповідальність за дотримання габаритно-вагових параметрів при перевезенні вантажів несе автомобільний перевізник, який повинен надавати для перевезення транспортний засіб з відповідними технічними параметрами, з урахуванням специфіки вантажу.

Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за №128/2568, затверджено Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (надалі - Правила №363), які визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників.

Згідно з пунктами 8.1, 8.2 Правил №363 типи та кількість рухомого складу, потрібного для виконання перевезень вантажів, визначаються Перевізником залежно від обсягу і характеру перевезень.

Вантажі розміщують так, щоб маса вантажу рівномірно розподілялася між автомобілем і причепом.

Відповідно до пунктів 10.12, 10.13 Правил №363 здача Замовником і приймання Перевізником вантажів, що перевозяться навалом, наливом або в контейнерах, передбачають визначення та запис маси вантажу в товарно-транспортній накладній. Запис у товарно-транспортній накладній маси вантажу та способу її визначення виконується Замовником.

Пунктом 11.1 Правил №363 передбачено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Порядок визначення ваги вантажів наведений у розділі 6 Правил №363.

Згідно з пунктами 6.2 - 6.5 Правил №363 визначення маси вантажу провадиться технічними засобами Замовника.

При перевезенні вантажів у критих автомобілях і причепах, окремих секціях автомобілів, контейнерах і цистернах, опломбованих Замовником, визначення маси вантажу виконується Замовником.

При навантаженні вантажу здійснюється його зважування або рахування місць (чи штук). Вантаж приймається без перевірки маси, якщо він поданий для перевезення у спеціальних кузовах чи контейнерах при наявності на них пломб Замовника. Крім того, він може бути прийнятий за масою, яку оповістив Замовник.

Визначати масу чи кількість вантажу у вантажовідправника і вантажоодержувача потрібно однаковим способом. При прийманні вантажу для перевезення за масою треба зважити весь вантаж. Визначення загальної маси вантажу зважуванням окремих місць забороняється.

Масу насипних і навалочних вантажів, а також харчових наливних вантажів, які перевозять в автомобілях-цистернах, визначають, головним чином, автомобільними вагами.

Відповідно до пунктів 19.1.1, 19.1.8 Правил №363 зерно перевозять тарним або безтарним способом рухомим складом з бортовими, самоскидними та спеціальними кузовами.

Приймання та здача зерна здійснюється Перевізниками за масою. З метою встановлення маси зерна приймальні пункти та сільгоспвиробники повинні за кожною їздкою виконувати зважування рухомого складу з вантажем та без вантажу.

Як вбачається з матеріалів справи, у ході рейдової перевірки 17.02.2022 року посадовою особою Укртрансбезпеки на автомобільній дорозі Н-23 проведено документальний габаритно-ваговий контроль автопоїзда у складі двовісного вантажного автомобіля (тягача) (д.н.з. НОМЕР_2 ), з`єднаного з двовісним причепом (д.н.з. НОМЕР_3 ), на підставі товарно-транспортної накладної, яка супроводжувала вантаж.

Для перевірки водій ОСОБА_3 надав товарно-транспортну накладну №150231 від 17.02.2022 року, зі змісту якої установлено, що автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_1 за замовленням ТОВ "ТД "Дельта Вілмар" надавав останньому транспортну послугу та здійснював цим автопоїздом перевезення вантажу - насіння соняшника насипом вагою 26240 кг - за маршрутом: с. Вищетарасівка Томаківського району Дніпропетровської області - м. Южний Одеської області. Відповідно до відомостей товарно-транспортної накладної про вантаж повна фактична маса транспортного составу склала 43950 кг.

Таким чином повна фактична маса цього автопоїзда, який рухався автомобільною дорогою загального користування державного значення Н-23 (Кропивницький - Кривий Ріг - Запоріжжя), перевищила нормативно допустимий параметр фактичної маси в 40 т, установлений п.22.5 Правил дорожнього руху, на 3,95 т, або на 9,9 %.

Позивач у ході судового розгляду справи не заперечував той факт, що ця товарно-транспортна накладна 17.02.2022 року супроводжувала вантаж, який перевозився ним як автомобільним перевізником на замовлення ТОВ "ТД "Дельта Вілмар", та не довів, що записи у цій товарно-транспортній накладній про зважування транспортного составу та його фактичну масу є недостовірними.

Суд відхиляє доводи позову про необхідність зважування транспортного составу на зважувальному обладнанні, оскільки чинне законодавство не передбачає обов`язку проведення габаритно-вагового контролю виключно шляхом зважування транспортного засобу, за умови наявності необхідних даних у товарно-транспортній документації.

Суд зазначає, що пунктом 22.5 Правил дорожнього руху заборонено рух автомобільними дорогами транспортних засобів та їх составів із перевищенням вагових параметрів, визначених підпунктами "б" та "в" цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів, до яких належать наливні і сипучі вантажі. Тому уповноважені підрозділи Національної поліції не видають перевізникам дозволи на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують нормативні, для перевезення подільних вантажів.

Отже перевезення подільного вантажу передбачає організацію такого перевезення автомобільними дорогами загального та місцевого значення виключно з дотриманням дозволених підпунктами "б" та "в" пункту 22.5 Правил дорожнього руху максимальних значень фактичної маси та навантажень на осі.

Всупереч цим вимогам належний позивачу транспортний состав (автопоїзд) 17.02.2022 року здійснював рух автомобільною дорогою загального користування державного значення Н-23, перевозячи подільний зерновий вантаж насипом, з перевищення вагових параметрів (фактичної маси) над нормативним на 9,9%, що перевищило допустиму похибку у 2%, передбачену пунктом 4 Правил №30.

Отже у ході розгляду справи доведено факт вчинення позивачем як автомобільним перевізником господарського правопорушення - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні подільного вантажу, за що абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Суд зауважує, що за своєю правовою природою адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт, установлені статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", є видом адміністративно-господарських санкцій, що застосовуються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування до суб`єктів господарювання за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності (ст.ст. 216, 217, 238, 239 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 241 Господарського кодексу України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

За правилами частини 1 статті 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Позивач у ході судового розгляду не спростував виявлений органом державного контролю факт перевезення 17.02.2022 року ним як автомобільним перевізником вантажів транспортним составом з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Щодо строків прийняття спірної постанови, суд зазначає, що передбачений пунктом 25 Порядку №1567 двомісячний строк є строком розгляду справи в територіальному органі Укртрансбезпеки, але не є строком застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про автомобільний транспорт, який установлений статтею 250 ГК України.

Суд установив, що про час і місце розгляду справи, який був призначений на 19.07.2022 року, позивача було завчасно повідомлено шляхом направлення йому рекомендованого листа із повідомленням, як це передбачено пунктом 26 Порядку №1567. У зв`язку з неявкою позивача або уповноваженої ним особи справа про порушення розглянута без його участі. На момент винесення спірної постанови №311556 від 19.07.2022 року двомісячний строк розгляду справи, установлений пунктом 25 Порядку №1567, сплинув. Проте ця обставина не є підставою для скасування спірної постанови, оскільки штраф накладений на позивача у межах шестимісячного строку застосування адміністративно-господарських санкцій, установленого статтею 250 Господарського кодексу України, який має вищу юридичну силу, ніж Порядок №1567.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів правомірність спірної постанови №311556 від 19.07.2022 року про застосування адміністративно-господарського штрафу, натомість позивач не спростував факт вчинення ним порушення законодавства про автомобільний транспорт. Тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні його позовних вимог, підстави для присудження йому понесених судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш