Справа № 440/8523/22
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/8523/22
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2022 року ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (надалі по тексту - відповідач, ГУ ПФ України в м. Києві), відповідно до якого просить:

визнати протиправним та скасувати Рішення №82 від 08.09.2022 року Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в зарахуванні до пільгового страхового стажу періоду трудової діяльності з 01 квітня 2021 року по 04 листопада 2021 року, що враховується для перерахунку пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 відповідно до частини 1 статті 24, статті 42, частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до пільгового страхового стажу періоду здійснення трудової діяльності з 01 квітня 2021 року по 04 листопада 2021 року з відображення в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідних змін.

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на те, що відповідачем протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи на ДП ВК "Краснолиманська" з 01 квітня 2021 року по 04 листопада 2021 року з урахуванням заробітку позивача за цей період та проведення перерахунку пенсії з урахуванням такого заробітку, оскільки під час його роботи підприємством не сплачувались страхові внески.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 10 листопада 2022 року повторно витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві належним чином завірені копії заяви позивача разом з доданими документами, а також відомості та докази на їх підтвердження щодо подання ДП Вугільна компанія "Краснолиманська" (ідентифікаційний код 31599557) звітності та нарахування страхових внесків, у тому числі, але не обмежуючись єдиного соціального внеску, разом з відомостями стосовно заборгованості зі сплати таких внесків за спірний період. Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відомості та належним чином завірені копії документів на їх підтвердження стосовно періодів роботи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), зарахованих до стажу позивача, що дає право на призначення такої пенсії, у тому числі, але не обмежуючись чи входить у зарахований управлінням пенсійного фонду страховий стаж позивача останній спірний період роботи на ДП ВК "Краснолиманська" з 01 квітня 2021 року по 04 листопада 2021 року, у тому числі у його кратному обчисленні. Витребувано в Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві детальний розрахунок страхового стажу ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), який визначений відповідачем у рішенні №82 від 08.09.2022 та становить 49 років 6 місяців 7 днів, із детальним зазначенням періодів роботи позивача (із зазначенням дати зарахування та звільнення та назви місця роботи) та кількості років, місяців, днів зарахованих відповідачем в одинарному розмірі та з урахуванням кратності. Зазначені документи встановлено надати у п`ятиденний строк з дати отримання копії даної ухвали. Роз`яснено, що у разі якщо особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом. Згідно частини першої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень. Попереджено про те, що невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом, та може бути підставою для реагування суду в порядку статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України та застосуванням заходів процесуального примусу передбачених Главою 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач своїм правом надання відзиву на позовну заяву не скористався.

На електронну пошту суду 19 грудня 2022 року надійшли документи від Головного управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області на виконання вимог ухвали суду від 10 листопада 2022 року /а.с. 65-80/.

Згідно з частиною третьою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, як визначено частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено на підставі пояснень Головного управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області (дислокація місто Покровськ), як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-VІ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" /а.с. 65/.

02 вересня 2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою встановленої форми про перерахунок пенсії /а.с. 40-41/.

Рішенням ГУ ПФ України в м. Києві №82 від 08.09.2022 року відмовлено в зарахуванні до пільгового страхового стажу періоду трудової діяльності з 01 квітня 2021 року по 04 листопада 2021 року /а.с. 42/.

Вважаючи свої права порушеними таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1058), який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення", та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.

Порядок підтвердження стажу роботи регламентований ст. 62 Закону № 1788, якою установлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

В межах даної справи з матеріалів трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що останній працював у ДП "Вугільна компанія "Краснолиманська", у тому числі з 10.06.2011 на посаді електрослюсаря підземного 5 розряду з підземним повним робочим днем в шахті до 04.11.2021 /а.с. 14-17/.

Суд наголошує, що в межах даного спору відповідачем не ставились під сумнів умови праці позивача у ДП "Вугільна компанія "Краснолиманська" та їх пільговий характер.

Натомість відповідач, розглядаючи заяву позивача про перерахунок пенсії від 02.09.2022, для обчислення пенсії врахував заробітну плату за період з 01.07.2000 по 31.03.2021 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, де індивідуальний коефіцієнт заробітної плати складає 2.52787. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить 15638,21 грн., страховий стаж становить 49 років 6 місяців 7 днів /а.с. 18/.

Судом встановлено, що в оскаржуваному рішенні про відмову в перерахунку пенсії відсутні відомості щодо зарахування чи не зарахування періоду роботи позивача з 01 квітня 2021 року по 04 листопада 2021 року.

Також, відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) зафіксовано, що, нараховуючи та виплачуючи заробітну плату, сплата страхових внесків за цей період роботодавцем не здійснювалась /зв.а.с. 78/, що суперечить вимогам ст. 24 Закону №1058.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно частини 1 статті 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до статті 11 цього Закону, обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Положеннями статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Отже, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Суд зазначає, що працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем - платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу - позивача (форма ОК-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року в справі №208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 4 вересня 2018 року в справі № 482/434/17, які відповідно до ч. 5ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Як встановлено судом, факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах підтверджується насамперед записами у трудовій книжці позивача.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 01.04.2021 по 04.11.2021 на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» через відсутність відомостей про сплату страхових внесків, та необхідність зарахування до страхового стажу позивача період роботи з 01.04.2021 по 04.11.2021.

Відтак, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд, керуючись частиною 2 статті 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення №82 від 08.09.2022 року Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині не зарахування до страхового стажу позивача період роботи з 01.04.2021 по 04.11.2021 на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська».

Надаючи оцінку позовній вимозі зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 відповідно до частини 1 статті 24, статті 42, частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до пільгового страхового стажу періоду здійснення трудової діяльності з 01 квітня 2021 року по 04 листопада 2021 року, суд зазначає.

Статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення, а тому рішення суду про зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію є формою втручання у дискреційні повноваження.

З системного аналізу положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Згідно абзацу другому частини 4 статті 245 КАС Україні у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому, суд враховує, що у силу абзацу тринадцятого пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

А відповідно до абзацу першого пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії було визначено ГУПФ України в м. Києві, то саме останній має завершити процедуру перерахунку пенсії.

Враховуючи викладене, а також з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення (перерахунку) пенсії та визначення наявності підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку), суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії від 02.09.2022 із зарахуванням до пільгового стажу, що дає право на призначення такої пенсії, періоду його роботи з 01.04.2021 по 04.11.2021 на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» з урахуванням правової оцінки, що надана судом у рішенні.

Щодо позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в м. Києві відобразити в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідних змін, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зі змісту наведеної норми слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.

Відповідачем ще не здійснено зарахування до пільгового стажу, що дає право на призначення такої пенсії, періоду його роботи з 01.04.2021 по 04.11.2021 на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська», а відтак у суду під час розгляду цієї справи відсутні підстави вважати, що відповідачем не буде вчинено дій з відображення в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідних змін.

З огляду на це, суд дійшов висновку про відмову у позові в частині вказаних позовних вимог, як передчасних.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково з одночасним виходом за межі позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн /а.с. 28/.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, частиною 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Суд бере до уваги те, що спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій відповідача щодо перерахунку пенсії, відтак суд вважає за можливе на підставі частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України покласти на відповідача судові витрати позивача повністю.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд.16, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 42098368) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення №82 від 08.09.2022 року Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині не зарахування до страхового стажу позивача період роботи з 01.04.2021 по 04.11.2021 на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 02.09.2022 із зарахуванням до пільгового стажу, що дає право на призначення такої пенсії, періоду його роботи з 01.04.2021 по 04.11.2021 на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» з урахуванням правової оцінки, що надана судом у рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд.16, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 42098368) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Суддя І.Г.Ясиновський