Справа № 120/7947/22
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 грудня 2022 р. Справа № 120/7947/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Т.М., розглянувши у письмовому проваджені в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі-відповідач1), у якому просив:

визнати протиправною відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити з 18.07.2022 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 з врахуванням спеціального стажу роботи з 17.03.1988 по 12.02.1996.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.07.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за призначенням дострокової пенсії за віком на пільгових умовах до досягнення пенсійного віку.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 18 від 25.07.2022 відмовлено ОСОБА_1 у призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не враховано до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 17.03.1988 по 12.02.1996, оскільки за період з 22.08.1992 відсутні дані про проведення та результати проведення атестації робочих місць, професія моторист-токар не відповідає чинним на період роботи спискам.

А відтак позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 05.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (ст. 262 КАС України). Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву. Цією ж ухвалою суду витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області належним чином засвідченої копії рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 18 від 25.07.2022 та документів, що бралися при його прийнятті.

На виконання вимог вказаної ухвали суду, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надало рішення № 18 від 25.07.2022 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах, яке прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області.

18.10.2022 представник відповідача подав відзив, у якому вказав, що ОСОБА_1 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до пільгового страхового стажу не зараховано такий період роботи:

- з 17.03.1988 по 12.02.1996 - оскільки за період з 22.08.1992 відсутні дані про проведення та результати проведеної атестації робочих місць. Окрім того, відповідно до довідки професія моторист-токар, не відповідає Спискам, що діяли на період роботи позивача.

Відповідач звертає увагу, що оскаржуваний період був включений до загального страхового стажу ОСОБА_1 .

Для зарахування вищезазначеного періоду необхідним є надання уточнюючих довідок, що видані на підставі первинних документів підприємства, де працював позивач.

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Ухвалою суду від 17.10.2022 залучено в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі-відповідач2).

У встановлений судом строк відповідач 2 відзив на позовну заяву до суду не подав. Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив наступне.

20.04.2022 позивач звернувся до відповідача 1 із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення № 4 від 05.05.2022, яким відмовлено позивачу в підтвердженні періоду роботи з 17.03.1988 - 12.02.1996, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно пункту «д» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки відсутні дані про ліквідацію без правонаступника Орендного підприємства «Азовське морське пароплавство». Крім того, відсутні дані про заробітну за січень, липень 1989, січень 1990, вересень 1991, січень 1993. Відмовлено в підтвердженні періоду роботи з 17.03.1988 по 12.02.1996, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутні данні про ліквідацію правонаступника Орендного підприємства «Азовське морське пароплавство». Крім того, професія моторист-токар, за якою працював заявник, не відповідає чинним на період роботи Спискам. Також за період з 22.08.1992 відсутні дані про проведення та результати проведення атестації робочих місць та заробітну плату за січень, липень 1989, січень 1990, вересень 1991, січень 1993.

18.07.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 11.08.2022 повідомлено позивача про те, що не враховано до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 17.03.1988 по 12.02.1996, оскільки за період з 22.08.1992 відсутні дані про проведення та результати проведеної атестації робочих місць, професія моторист-токар не відповідає чинним на період роботи спискам. Додатково вказано: відмовити в призначенні пенсії по списку № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового передбаченого статтею ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Дата з якої позивач матиме право на пенсійну виплату 22.06.2027.

Заява позивача відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області та відповідно було винесено рішення № 18 від 25.07.2022 про відмову в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 18 від 25.07.2022 зазначено, що вік заявника 58 років. Страховий стаж особи становить 26 років 02 місяців 14 днів. Стаж на пільгових умовах по Списку № 2 становить 0 років 0 місяців. Результати розгляду документів доданих до заяви: не враховано до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 17.03.1988 по 12.02.1996, оскільки за період з 22.08.1992 відсутні дані про проведення та результати проведеної атестації робочих місць, професія моторист-токар не відповідає чинним на період роботи спискам.

Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, а тому звернулася до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно із ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах, а також плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення).

Відповідно до пункту «д» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають: плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення) - після досягнення 55 років і при стажі роботи:

для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі;

для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно із пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно із пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно правового висновку, сформованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 рок у справі № 520/15025/16-а, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

При визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

На період роботи позивача були чинними списки № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Ради Міністрів РСР від 22.08.1956 №1173 та затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Так, згідно Списку №2 1956 року розділ ХХХ п.2 передбачено професію моторист.

Списком №2 1994 року в розділі «Морський і річковий флот» передбачено 706 мотористи всіх найменувань.

Таким чином, професія за якою працював позивач передбачена відповідними Списками №2.

Крім того, враховуючи висновок Великої Палати Верховного Суду, як зазначалося вище, не проведення атестації не може бути підставою позбавлення права на пенсійне забезпечення.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про протиправність оскаржуваного рішення про відмову в призначенні пенсії із зазначених у ньому мотивів.

Також суд звертає увагу, що права позивача у спірних правовідносинах порушуються рішенням від 25.07.2022, а тому позовна вимога підлягає задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 25.07.2022 №18.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію з врахуванням спеціального стажу роботи з 17.03.1988 до 12.02.1996, то суд звертає увагу на те, що розрахунок загального та спеціального стажу належить до повноважень пенсійного органу.

Водночас суд самостійно не може розрахувати стаж у спірних правовідносинах, оскільки не дивлячись на те, що професія позивача передбачена списками, але пенсійним органом не надавалася оцінка відомостям вказаним у довідці від 18.05.2020 Орендного підприємства «Азовське морське пароплавство», зокрема як щодо періодів перебування у відпустці без оплати праці, резерву, лікарняних та медоглядів, так і висновкам про наявність пільгового стажу сім років вісім місяців та шість днів. Пенсійним органом не наведено аргументів щодо причин не врахування довідки.

А тому така позовна вимога підлягає частковому задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача із врахуванням висновків суду.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав адміністративний позов необхідно задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки спір виник у зв`язку із прийняттям відповідачем 2 спірного рішення, тому сплачений при зверненні до суду судовий збір, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 25.07.2022 №18.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пільгової пенсії від 18.07.2022 із врахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 700 грн (сімсот гривень 00 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Відповідач1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100 )

Відповідач2: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (, вул. Пушкіна, будинок 1, м. Суми, Сумська область, 40030).

Повне судове рішення виготовлено та підписано суддею 21.12.2022 року.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна