Справа № 600/2485/22-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/2485/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якому, з урахуванням позовної заяви у новій редакції, просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неналежного розгляду її звернень від 21.05.2022, 30.05.2022 та від 02.06.2022;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути її звернення від 21.05.2022, 30.05.2022 та від 02.06.2022 у відповідності до вимог Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України».

1.2. Ухвалою суду від 13.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

2.1. Позовні вимоги вмотивовано незгодою позивача з розглядом відповідачем її звернень від 21.05.2022, 30.05.2022 та від 02.06.2022, оскільки вони розглянуті не у відповідності до вимог Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України».

Аргументи відповідача

2.4. Представник відповідача, згідно відзиву на позовну заяву, заперечує щодо задоволення позову з огляду на наступне.

2.5. Так, зазначає, що звернення позивача від 23.05.2022, 30.05.2022 та від 02.06.2022 належно розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян», а тому підстав для задоволення позову немає.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи судом встановлено наступне.

3.2. 20.05.2022 року начальником НОМЕР_1 топогеодезичного центру (з основної діяльності) прийнято наказ №57 «Про призначення службового розслідування», з метою з`ясування обставин та причин не вибуття старшим редактором картографічного відділу старшим лейтенантом ОСОБА_1 у відрядження та недопущення подібних порушень у майбутньому.

3.3. 31.05.2022 року та 20.06.2022 року начальником НОМЕР_1 топогеодезичного центру (з основної діяльності) прийняті накази №64 та №76 щодо продовження службового розслідування по факту не вибуття у відрядження.

3.4. За результатами службового розслідування складено Акт службового розслідування від 30.06.2022 року.

3.5. Наказом начальника НОМЕР_1 топогеодезичного центру (з основної діяльності) від 30.06.2022 року №83 Про результати службового розслідування за фактом не вибуття у відрядження (пункт 3 наказу) підполковника ОСОБА_2 , начальника картографічного відділу топогеодезичного центру, за не врахування стану здоров`я та подання рапорту на відрядження безпосереднього підлеглого військовослужбовця старшого редактора картографічного відділу старшого лейтенанта ОСОБА_3 до зведеного топогеодезичного загону на виконання бойового розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14 травня 2022 року №343/1099/80дск, що в подальшому поставило під загрозу життя та здоров?я безпосередньо підлеглого військовослужбовця, неналежного виконання бойового розпорядження та призвело до порушення вимог абзацу 5 статті 11, абзацу 1, 2 статті 58, абзацу 5-7, 12, 13, статті 59, статті 233 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, з урахуванням характеру та обставин вчинення правопорушення, його наслідків, попередньої поведінки військовослужбовця, притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «Сувора догана».

3.6. За результатами службового розслідування запропоновано старшого реактора картографічного відділу старшого лейтенанта ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності вирішено не притягати у зв`язку з відсутністю складу дисциплінарного правопорушення.

3.7. 21.05.2022 року позивач звернулась із заявою до відповідача, щодо неправомірних дій командування військової частини НОМЕР_2 , зокрема щодо можливого незаконного утримання її у розташуванні військової частини під час амбулаторного лікування.

3.8. 27.05.2022 відповідач, у відповідь на звернення позивача від 21.05.2022 року, повідомив, що відповідно до абз. 5 п. 2 наказу командира військової частини НОМЕР_2 №32 від 31.03.2022 року «Про організацію розосередження особового складу військової частини» визначено, що особовий склад, який проходить амбулаторне лікування знаходиться в розташуванні медичного пункту (ізоляторі) військової частини, під наглядом військовослужбовців медичного пункту.

3.9. 30.05.2022 позивач звернулась із заявою до відповідача щодо можливих неправомірних дій командування військової частини в частині направлення позивача на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою встановлення придатності до військової служби.

3.10. 14.06.2022 відповідач, у відповідь на звернення позивача від 30.05.2022 року, повідомив, що положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України не передбачено переліку випадків позачергового обстеження військовослужбовців топогеодезичних військ. Також роз`яснено, що рішення командира військової частини НОМЕР_2 про направлення позивача на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою встановлення ступеня придатності до військової служби є актом індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, а тому наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 29.05.2022 року № 140 можна оскаржити до суду.

3.11. 02.06.2022 року позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила надати належним чином завірені копії документів, що досліджувались при складанні висновку службового розслідування.

3.12. 06.06.2022 відповідач, у відповідь на звернення позивача від 02.06.2022 року, повідомив, що надання належним чином завірених копій матеріалів перевірки призведе до несанкціонованого поширення конфіденційної інформації. В свою чергу відповідач запропонував позивачу ознайомитись із матеріалами перевірки у ІНФОРМАЦІЯ_3 , попередньо узгодивши дату та час ознайомлення.

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

4.2. Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).

4.3. Згідно ст. 110 Дисциплінарного статуту усі військовослужбовці мають право надсилати заяви чи скарги або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів, які проводять досудове слідство, та інших державних органів у разі:

прийняття незаконних рішень, дій (бездіяльності) стосовно них командирами (начальниками) або іншими військовослужбовцями, порушення їх прав, законних інтересів та свобод;

незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності.

4.4. Відповідно ст. 111 Дисциплінарного статуту заява чи скарга з інших питань службової діяльності подається безпосередньому командирові (начальникові) тієї особи, дії якої він оскаржує, а в разі, якщо особи, які подають скаргу, не знають, з чиєї вини порушені їх права, заява чи скарга подається в порядку підпорядкованості. У такому самому порядку подаються пропозиції.

4.5. Статтею 112 Дисциплінарного статуту визначено, що військовослужбовці, які подали заяву чи скаргу, мають право: особисто викласти свої аргументи особі, яка перевіряє заяву чи скаргу, звернутися з вимогою залучити до розгляду свідків; подати додаткові матеріали, що стосуються справи, або клопотати, щоб їх вимагав командир (начальник) або орган, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім під час розгляду заяви чи скарги; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; ознайомитися з матеріалами перевірки заяви чи скарги; оскаржити прийняте за їх заявою чи скаргою рішення в суді; вимагати відшкодування завданих їм збитків у встановленому законом порядку.

4.6. У відповідності до ст. 115 Дисциплінарного статуту вимоги до звернення військовослужбовця, порядок розгляду пропозицій, заяв та скарг, строки розгляду, права військовослужбовця під час розгляду заяви чи скарги, обов`язки командирів, органів військового управління щодо розгляду звернень військовослужбовців регулюються законодавством України про звернення громадян, нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

4.7. Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закону України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі Закон № 393/96-ВР).

4.8. Вказаний закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

4.9. Згідно ст. 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

4.10. Відповідно ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

4.11. Згідно ст. 4 Закону № 393/96-ВР до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);

створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;

незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

4.12. Відповідно до ст. 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

4.13. Згідно ст. 18 Закону № 393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

4.14. Статтею 19 Закону № 393/96-ВР визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

4.15. Таким чином, в разі надходження до органу звернення чи скарги такий орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені в цьому зверненні чи скарзі обставини, за результатом проведеної перевірки прийняти відповідне рішення, яке забезпечить поновлення порушених прав заявника, та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

4.16. Згідно ст. 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

4.17. Таким чином, в разі надходження до органу звернення чи скарги такий орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені в цьому зверненні чи скарзі обставини, за результатом проведеної перевірки прийняти відповідне рішення, яке забезпечить поновлення порушених прав заявника, та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

4.18. Судом встановлено, що 21.05.2022 року позивач звернулась із заявою до відповідача, щодо неправомірних дій командування військової частини НОМЕР_2 , зокрема щодо можливого незаконного утримання її у розташуванні військової частини під час амбулаторного лікування.

27.05.2022 відповідач, у відповідь на звернення позивача від 21.05.2022 року, повідомив, що відповідно до абз. 5 п. 2 наказу командира військової частини НОМЕР_2 №32 від 31.03.2022 року «Про організацію розосередження особового складу військової частини» визначено, що особовий склад, який проходить амбулаторне лікування знаходиться в розташуванні медичного пункту (ізоляторі) військової частини, під наглядом військовослужбовців медичного пункту.

30.05.2022 позивач звернулась із заявою до відповідача щодо можливих неправомірних дій командування військової частини в частині направлення позивача на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою встановлення придатності до військової служби.

14.06.2022 відповідач, у відповідь на звернення позивача від 30.05.2022 року, повідомив, що положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України не передбачено переліку випадків позачергового обстеження військовослужбовців топогеодезичних військ. Також роз`яснено, що рішення командира військової частини НОМЕР_2 про направлення позивача на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою встановлення ступеня придатності до військової служби є актом індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, а тому наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 29.05.2022 року № 140 можна оскаржити до суду.

02.06.2022 року позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила надати належним чином завірені копії документів, що досліджувались при складанні висновку службового розслідування.

06.06.2022 відповідач, у відповідь на звернення позивача від 02.06.2022 року, повідомив, що надання належним чином завірених копій матеріалів перевірки призведе до несанкціонованого поширення конфіденційної інформації. В свою чергу відповідач запропонував позивачу ознайомитись із матеріалами перевірки у ІНФОРМАЦІЯ_3 , попередньо узгодивши дату та час ознайомлення.

4.19. Із змісту відповідей відповідача вбачається, що вони надані в межах строку визначеного ст. 20 Закону № 393/96-ВР, з дотриманням статей 15, 19 Закону № 393/96-ВР. При цьому, позивачу роз`яснено його право звернутися до суду у разі незгоди з прийнятими рішеннями.

4.20. Тобто, відповідач на виконання вимог ст.19 Закону № 393/96-ВР за результатами розгляду звернень позивача від 21.05.2022 року, від 30.05.2022 року та від 02.06.2022 року прийняв рішення від 27.05.2022 року, від 14.06.2022, від 06.06.2022 року, які довів до відома суб`єкта звернення. Незгода позивача з самим рішенням по суті, не може свідчити про порушення відповідачем порядку розгляду таких звернень, передбаченого Законом України «Про звернення громадян».

4.21. Водночас суд звертає увагу, що за своєю правовою природою бездіяльність є пасивною поведінкою суб`єкта владних повноважень, який не вживає заходів, які він має вжити у силу закону. У цій справі відповідач розглянув звернення ОСОБА_1 , а отже з його боку має місце активна поведінка, що виключає бездіяльність як таку.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Аналізуючи матеріали адміністративної справи у своїй сукупності, суд вважає, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1.Оскільки в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя О.В. Анісімов