Справа № 500/4040/22
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4040/22

13 грудня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що направив звернення із вимогою надання відомостей про стан та хід виконання низки судових рішень Печерського районного суду м. Києва. Відповідь просив надати на поштову адресу ( АДРЕСА_1 ) в порядку та строки, регламентовані ст. 20 Закону України «Про звернення громадян». Згідно листа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві від 17.08.2022 №43ПІ/11-16-42-22, вищевказане звернення від 21.07.2022 зареєстроване в системі електронного документообігу 21.07.2022 за вхідним №Д-589.

Станом на 08.11.202 відповідь відсутня, як і належно допустимих доказів результатів розгляду звернення, що свідчить та підтверджує про грубе порушення прав та інтересів позивача з боку відповідача, наявні ознаки довготривалого нехтування останнім чинним законодавстом України, позаяк звернення залишено без розгляду, що є неприпустимо.

Позивач вважає такі дії протиправними та повною бездіяльністю, оскільки порушено право на отримання результатів розгляду звернення у встановленому законом порядку та терміни.

Ухвалою від 14.11.2022 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено судове засідання на 13.12.2022 о 11:30 год. Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 22.11.2022. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

На адресу заявника ОСОБА_1 - скеровано відповідь на звернення від 21.07.2022 за вихідним №Д589/11-03-602/22 19.08.2022 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на 1 аркуші. Відповідь направлена простим листом з марками номіналом «V» та «М», конверт розміром «С6», який пересилається простим порядком і не має трек-номера для відстеження.

У зв`язку з обмеженим фінансуванням ТУ ДБР у м. Києві на закупівлю знаків поштової оплати, не було можливості відправити рекомендований лист, який має трек-номер для відстеження, що дає можливість позивачу підґрунтя для маніпуляцій.

Відтак представник відповідача вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві не були порушені норми статті 19 Конституції України та ЗУ «Про звернення громадян». Відсутній факт порушення прав Позивача та норм чинного законодавства України. На підставі викладеного представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 23.11.2022 призначено судове засідання в режимі відеоконференції на 13.12.2022.

01.12.2022 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзиву відповідача, оскільки зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності.

06.12.2022 від представника відповідача на електронну адресу суду надійшло заперечення на відповідь на відзив.

Сторони в судове засідання не з`явилися, однак представник відповідача надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно п.1 ч.3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.3 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду даної справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Так, на електронну пошту Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві для отримання кореспонденції: 21.07.2022 о 09:17 надійшло та зареєстроване за вх. №Д-589 звернення ОСОБА_1 датоване 21.07.2022, в межах ЗУ «Про звернення громадян», щодо досудового розслідування КП №0000032 від 14.01.2019 та з інших питань.

12.08.2022 на електронну пошту ТУ ДБР у м. Києві надійшов інформаційний запит ОСОБА_1 в межах ЗУ «Про доступ до публічної інформації» щодо номеру та дати реєстрації звернення від 21.07.2022. який зареєстровано за вх. №43ПІ від 12.08.2022.

Відповідно до статті 20 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Станом на 08.11.202 відповідь відсутня, як і належно допустимих доказів результатів розгляду звернення, що свідчить та підтверджує про грубе порушення прав та інтересів позивача з боку відповідача, наявні ознаки довготривалого нехтування останнім чинним законодавстом України, позаяк звернення залишено без розгляду, що є неприпустимо.

Позивач зазначив, що минуло понад 110 календарних днів, що є свавіллям, неприпустимим фактом з боку державного органу виконавчої влади, а тому вважає такі дії протиправними та повною бездіяльністю, оскільки порушено право на отримання результатів розгляду звернення у встановленому законом порядку та терміни.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про звернення громадян», під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Як видно з матеріалів справи, на електронну пошту Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві для отримання кореспонденції: 21.07.2022 о 09:17 надійшло та зареєстроване за вх. №Д-589 звернення ОСОБА_1 датоване 21.07.2022, в межах ЗУ «Про звернення громадян», щодо досудового розслідування КП №0000032 від 14.01.2019 та з інших питань.

12.08.2022 на електронну пошту ТУ ДБР у м. Києві надійшов інформаційний запит ОСОБА_1 в межах ЗУ «Про доступ до публічної інформації» щодо номеру та дати реєстрації звернення від 21.07.2022. який зареєстровано за вх. №43ПІ від 12.08.2022.

Відповідно до статті 20 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

17.08.2022 за вих. №43ПІ/11-16-42/22 на електронну пошту ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено відповідь на інформаційний запит.

Відповідно до статті 20 ЗУ «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

19.08.2022 за вих. №Д589/11-03-602/22 ОСОБА_1 надано відповідь на звернення від 21.07.2022, яке направлено на поштову адресу: АДРЕСА_1 , зазначену заявником (номер реєстру 967).

Дане звернення розглянуто та надано відповідь на нього в межах та у відповідності до Конституції України, Законів України «Про Державне бюро розслідувань», «Про звернення громадян», Інструкції про порядок розгляду звернень громадян та організації особистого прийому громадян у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженої наказом Державного бюро розслідувань від 20 травня 2021 року № 314 (далі - Інструкція).

Згідно п. 8 Розділу IV Інструкції звернення громадян розглядаються і вирішуються у термін не більш ніж один місяць від дня їх надходження до органу Державного бюро розслідувань, враховуючи вихідні, святкові та неробочі дні. а ті. які не потребують додаткового вивчення та проведення перевірки за ними, - невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання.

Відповідно п. 28 Розділу IV Інструкції відповідь на звернення надається засобами поштового чи електронного зв`язку особисто заявнику (у разі необхідності) з обов`язковим дотриманням порядку надання відповіді згідно з чинним законодавством.

В п. 52 Розділу IV Інструкції закріплено, що не допускається надсилання або передання документів без їх реєстрації у відділі діловодства; дублетне надсилання примірника, зокрема оригінального, документа у паперовій формі, якщо його примірник або копію вже надіслано електронною поштою.

На адресу заявника ОСОБА_1 - скеровано відповідь на звернення від 21.07.2022 за вихідним №Д589/11-03-602/22 19.08.2022 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на 1 аркуші. Відповідь направлена простим листом з марками номіналом «V» та «М», конверт розміром «С6», який пересилається простим порядком і не має трек-номера для відстеження.

У зв`язку з обмеженим фінансуванням ТУ ДБР у м. Києві на закупівлю знаків поштової оплати, не було можливості відправити рекомендований лист, який має трек-номер для відстеження, що дає можливість позивачу підґрунтя для маніпуляцій.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», Державне бюро розслідувань у своїй діяльності керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на їх основі.

Статтею 3 Закону України «Про Державне бюро розслідувань». Державне бюро розслідувань організовується і діє на засадах:

1) верховенства права, відповідно до якого людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави;

2) законності;

3) справедливості;

4) неупередженості;

5) незалежності і персональної відповідальності кожного працівника Державного бюро розслідувань;

6) відкритості та прозорості діяльності Державного бюро розслідувань для суспільства та демократичного цивільного контролю, підзвітності і підконтрольності визначеним законом державним органам. Державне бюро розслідувань діє гласно тією мірою, що не порушує права і свободи людини і громадянина, не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства та законодавства про державну таємницю;

7) політичної нейтральності і позапартійності. Використання Державного бюро розслідувань у партійних, групових чи особистих інтересах не допускається. Діяльність політичних партій у Державному бюро розслідувань забороняється;

8) єдиноначальності у реалізації повноважень Державного бюро розслідувань. Принцип єдиноначальності не заперечує принципу процесуальної самостійності слідчого органу Державного бюро розслідувань.

У зв`язку з чим недопустимим та неприйнятним в роботі Територіального управляння Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві є порушення норм чинного законодавства України.

Згідно ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим; слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу; незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену чинним законодавством У країни.

Однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, гарантоване статтею 24 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до змісту частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За правилом частини другої статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування реалізується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду.

У разі задоволення судом скарги особи стосовно бездіяльності правоохоронного органу або зобов`язання внести певні відомості до ЄРДР, такий факт може свідчити виключно про наявність певних недоліків у процесуальній діяльності посадових осіб правоохоронного органу, однак це не може свідчити про незаконність їх діяльності, як такої.

23 січня 2019 року Велика Палата Верховного Суду розглянула справу № 800/416/17 за позовом до Верховної Ради України про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відповіді по суті його звернення у законний термін та у ненаправленні цього звернення за належністю.

Дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, Велика Палата Верховного Суду встановила таке.

11 квітня 2017 року ОСОБА З засобами електронної пошти (на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ1) направив заяву (звернення), у якій просив підтвердити, що «Верховна Рада прийняла бюджет 2017 року, у якому не передбачені соціальні виплати згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни», свідомо» та «чи не мало прийняття бюджету саме вночі негативного впливу на тверезість та ясність розуму людей, які приймали бюджет 2017».

Суд першої інстанції встановив, що відповідь на зазначене звернення надана ОСОБ АЗ Відділом з питань звернень громадян Апарату ВРУ листом від 14 квітня 2017 року за вих. № 09-0414.15.15/5.2-04.17-3, який надіслано позивачу в цей же день, що підтверджується реєстром № 1 вихідних повідомлень Відділу з питань звернень громадян Апарату ВРУ. Вказаним листом позивача повідомлено, що порушені у зверненні питання виходять за межі компетенції відділу, і належать до відання Комітету ВРУ з питань бюджету.

Однак, ОСОБАЗ у своєму позові та апеляційній скарзі зазначає, що лист від Відділу з питань звернень громадян Апарату ВРУ з відповіддю на його звернення від 11 квітня 2017 року він не отримував, а тому, на його думку, ВРУ порушила норми Закону України від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393/96-ВР).

У подальшому, 09 та 10 жовтня 2017 року на електронну пошту Відділу з питань звернення громадян надійшли два звернення ОСОБ АЗ, у яких він зазначав про відсутність відповіді на його звернення від 11 квітня 2017 року.

За результатами їх розгляду 10 жовтня 2017 року позивачу надано копію відповіді на його звернення від 11 квітня 2017 року та копію реєстру № 1 вихідних повідомлень Відділу з питань звернень громадян Апарату ВРУ за 14 квітня 2017 року, яка підтверджувала факт направлення ОСОБА З листа з відповіддю у встановлений Законом № 393/96-ВР строк.

Велика Палата Верховного Суду критично оцінює ці доводи скаржника з огляду на таке.

Вимоги до звернення встановлені ст. 5 Закону № 393/96-ВР, частиною 6 якої передбачено, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

За приписами ст. 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Як убачається з матеріалів справи, відповідь на звернення ОСОБА З від 11 квітня 2017 року підписана керівником Відділу з питань звернень громадян Апарату ВРУ і надіслана 14 квітня 2017 року за вих. № 09-0414.15.15/5.2-04.17-3.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду вірно встановив, що вказаний лист надіслано позивачеві 14 квітня 2017 року, підтвердженням чого є реєстр № 1 вихідних повідомлень Відділу з питань звернень громадян Апарату ВРУ, надісланих заявнику 14 квітня 2017 року, який є в матеріалах справи.

Отже, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідь на звернення ОСОБ АЗ від 11 квітня 2017 року надана Апаратом ВРУ у встановлені Законом № 393/96-ВР строки, а тому аргументи позивача про вчинення відповідачем протиправної бездіяльності шляхом ненадання відповіді по суті його звернення в законний термін, є безпідставними і спростовані наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду не може погодитися з висновком Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду про необґрунтованість вимог ОСОБАЗ у частині визнання протиправною бездіяльності ВРУ щодо ненаправлення його звернення від 11 квітня 2017 року за належністю та зобов`язання Ради переслати таке звернення за належністю.

У зв`язку із вищезазначеним, суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві не були порушені норми статті 19 Конституції України та ЗУ «Про звернення громадян». Відсутній факт порушення прав Позивача та норм чинного законодавства України.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, норми законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача позивачем не представлено, а судом таких доказів не здобуто, в зв`язку з чим суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 15 грудня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві (місцезнаходження/місце проживання: бульвар Лесі Українки, 26,м. Київ,01133, код ЄДРПОУ/РНОКПП 42332040).

Головуючий суддя Подлісна І.М.