Справа № 600/5156/21-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/5156/21-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич Ігор Володимирович Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

08 грудня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2021 року Головного управління ДПС у Запорізькій області звернулося до Чернівецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ФОП ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 1 056 113,48 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 31.01.2022 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує її доводи та просить оскаржуване рішення залишити без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, за відповідачем обліковується податковий борг, нарахований згідно наступних податкових повідомленнях - рішеннях: від 26.03.2021 №-0833 за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму податкового зобов`язання 85 105,41 грн; від 15.04.2021 №-0815 за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму податкового зобов`язання 19 136,07 грн.; від 12.04.2021 №-0815 за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму податкового зобов`язання 130 541,31 грн.; від 12.04.2021 №-0815 за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму податкового зобов`язання 100 885,69 грн.; від 12.04.2021 №-0815 за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму податкового зобов`язання 15 599,49 грн.; від 12.04.2021 №-0815 за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму податкового зобов`язання 86 039,87 грн.; від 12.04.2021 №-0815 за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму податкового зобов`язання 116 381,15 грн.; від 12.04.2021 №-0815 за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму податкового зобов`язання 23 853,49 грн.; від 12.04.2021 №-0815 за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму податкового зобов`язання 102 655,43 грн.; від 12.04.2021 №-0815 за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму податкового зобов`язання 39 077,86 грн.; від 12.04.2021 №-0815 за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму податкового зобов`язання 82496,16 грн.; від 12.04.2021 №-0815 за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму податкового зобов`язання 38 093,95 грн.; від 12.04.2021 №-0815 за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму податкового зобов`язання 109 365,91 грн.; від 12.04.2021 р. №-0815 за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму податкового зобов`язання 106 881,68 грн.

У зв`язку із наявністю податкового боргу станом на 22.06.2021 у сумі 951 871,99 грн. відповідачу було виставлено податкову вимогу форми "Ф" від 23.06.2021 №0-0815.

Оскільки податковий борг в добровільному порядку відповідачем не сплачений, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Мотивувальна частина.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. п. 95.1 - 95.2 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Приписи абз. 1 п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України визначають, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 статті 59 ПК України передбачено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

При цьому, за правилами п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до абз. 1 п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно абз. 6 п. 42.4 ст. 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач має борг за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму 1 056 113,48 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується податковим органом, єдина податкова адреса відповідача та фактичне місце її проживання є АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, податкові повідомлення - рішення направлялися позивачем на наступні адреси: АДРЕСА_2 (від 26.03.2021 р. №-0833); АДРЕСА_1 (від 15.04.2021 р. №-0815, від 12.04.2021 р. №-0815, від 12.04.2021 р. №-0815, від 12.04.2021 р. №-0815, від 12.04.2021 р. №-0815, від 12.04.2021 р. №-0815, від 12.04.2021 р. №-0815, від 12.04.2021 р. №-0815, від 12.04.2021 р. №-0815, від 12.04.2021 р. №-0815, від 12.04.2021 р. №-0815, від 12.04.2021 р. №-0815 та від 12.04.2021 р. №-0815, податкова вимога від 23.06.2021 р. №0-0815).

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів належного вручення відповідачу податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами частин першої-третьої статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, з огляду на приписи статті 42 Податкового кодексу України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанція про відсутність підстав вважати, що податкові повідомлення-рішення належним чином вручено відповідачу, що, в свою чергу, свідчить про недотримання контролюючим органом вимог Податкового кодексу України та відсутність факту їх узгодження.

Суд першої інстанції вірно вказав, що за відсутності належних доказів вручення відповідачу податкових повідомлень-рішень, звернення до суду із вимогами щодо стягнення відповідного боргу в цій частині, є передчасним та необґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування оскаржуваного рішення

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.