Справа № 520/9995/22
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 грудня 2022 р. справа № 520/9995/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Старосєльцева О.В., розглянувши питання наявності правових підстав для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі за матеріалами позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Українські телекомунікаційні системи" до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, Державної податкової служби України про: 1) визнання протиправними та скасування рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних: №3197997/37877272 від 05.10.2021р.; №3197998/37877272 від 05.10.2021р.; №3197999/37877272 від 05.10.2021р.; №3197999/37877272 від 05.10.2021р.; №3198000/37877272 від 05.10.2021р.; №3198001/37877272 від 05.10.2021р.; №3198002/37877272 від 05.10.2021р.; №3198003/37877272 від 05.10.2021р.; №3198004/37877272 від 05.10.2021р.; №3198005/37877272 від 05.10.2021р.; №3198006/37877272 від 05.10.2021р.; №3198007/37877272 від 05.10.2021р.; №3006793/37877272 від 19.08.2021р.; №3006794/37877272 від 05.07.2021р.; №3234104/37877272 від 12.10.2021р.; №3234105/37877272 від 12.10.2021р.; №3234106/37877272 від 12.10.2021р.; №3234107/37877272 від 12.10.2021р.; №3188364/37877272 від 01.10.2021р.; №3188362/37877272 від 01.10.2021р.; №3188363/37877272 від 01.10.2021р.; 2) зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №8 від 09.07.2021р. - 8333,33 грн.; №10 від 15.07.2021р. - 33333,33 грн.; №18 від 21.07.2021р. - 16666,67 грн.; №21 від 27.07.2021р. - 13333,33 грн.; №2 від 09.08.2021р. - 25000 грн.; №3 від 12.08.2021р. - 16666,67 грн.; №6 від 13.08.2021р. -8333,33 грн.; №10 від 18.08.2021р. - 12500 грн.; №12 від 20.08.2021р. - 12500 грн.; №14 від 25.08.2021р. - 8333,33 грн.; №21 від 31.08.2021р. -21666,67грн.; №2 від 02.07.2021р. - 56666,67 грн.; №3 від 05.07.2021р. - 49020 грн.; № 8 від 17.08.2021р. - 26773,00 грн.; №13 від 20.08.2021р. - 9638.28 грн.; № 9 від 17.08.2021р. - 17134,72 грн.; №18 від 27.08.2021р. - 53546 грн.; №5 від 13.08.2021р. - 16666,67 грн.; №7 від 13.08.2021р. - 833,33 грн.; №17 від 27.08.2021р. - 33333,33, датою їх фактичного подання , -

встановив:

Ухвалою суду від 21.11.2022р. в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору - відмовлено. Позовну заяву - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків в оформленні матеріалів позову у 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення позову без руху. Встановлено, що способом усунення недоліків є подання до суду, зокрема: документу про оплату судового збору у розмірі 49.620,00 грн.

05.12.2022р. від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків разом з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого зазначено про відсутність коштів на рахунку підприємства станом на 30.11.2022р. та знаходження підприємства в скрутному становищі.

З цього приводу, суддя вдруге зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З наведених положень Закону вбачається, що їх застосування підлягає виключно до осіб, рівень статків яких обмежений, з метою усунення для таких осіб перешкод фінансового характеру для доступу до правосуддя. Інших, ніж незадовільний майновий стан особи, підстав законодавством не визначено.

Таким чином, фактично єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан заявника.

До того ж, з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.

Отже, положення частини першої статті 133 КАС як загальної норми, що регулює питання звільнення від сплати судового збору, деталізовані конкретизуючими нормами спеціального закону - статтями 5 та 8 Закону України «Про судовий збір», що свідчить про необхідність при застосуванні положень статті 133 КАС та вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.

Водночас, з системного аналізу змісту статті 8 Закону України "Про судовий збір" убачається, що положення цієї статті, не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18; ухвала Верховного Суду від 17 лютого 2022 року по справі № 916/3307/16), але тільки у справах про захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Оскільки за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено звільнення від сплати судового збору юридичним особам, відповідне клопотання заявника не підлягає задоволенню в силу закону.

Разом з тим, суддя зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. 161 КАС України, враховуючи часткове усунення позивачем недоліків позовної заяви та застосовуючи положення ч. 2 ст. 121 КАС України, з метою недопущення позбавлення прав позивача на звернення до суду, суддя вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків в оформленні матеріалів позову шляхом надання до суду: платіжного документу про сплату судового збору в розмірі - 49.620,00 грн.

Керуючись ст. ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 161, 169, 241, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

ухвалив:

В задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Продовжити позивачу строк для усунення недоліків в оформленні матеріалів позову у строк 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Встановити, що способом усунення недоліків є подання до суду: платіжний документ про сплату судового збору в розмірі - 49.620,00 грн.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Копію даної ухвали направити особі, яка звернулась із адміністративним позовом.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Старосєльцева