Справа № 380/9456/22
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/9456/22 пров. № А/857/14180/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року у справі №380/9456/22 (головуюча суддя Карп`як О.О., м. Львів) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області, в якому просив: а) визнати протиправними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо прийняття та не направлення до Міністерства внутрішніх справ України документів з питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;

б) зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області прийняти та надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок та документи з питання призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію», а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року за № 850.

Рішенням від 05 вересня 2022 року Львівський окружний адміністративний суд у задоволенні позову відмовив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що вперше за призначенням одноразової грошової допомоги звернулася дружина апелянта на підставі нотаріального доручення, проте відповідальний працівник сектору з питань пенсійного забезпечення взяла лише довідки МСЕК. У подальшому позивач письмово звернувся до Головного управління НП у Львівській області з інформаційним запитом, у якому просив призначити і виплатити одноразову грошову допомогу, оскільки процедури призначення такої допомоги не знав, раніше не звертався.

Вважає, що на підставі поданого запиту відповідач прийняв рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, що, на переконання апелянта, є протиправним.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує її вимоги, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що 07.06.2022 позивачу вперше встановлена ІІІ група інвалідності (довічно), причина інвалідності "захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ", про що свідчить виписка з акта огляду МСЕК.

Як слідує з витягу з послужного списку позивача, останній проходив службу в різних підрозділах, зокрема, як державтоінспектор відділу внутрішніх справ, в інші періоди - службу в інспекції держпожежнагляду, інспектором СВПЧ по охороні, викладачем, начальником пожежно - профілактичного циклу Львівського пожежно - технічного училища МВС України, та був звільнений згідно з наказом № 83 о/с від 09.10.1992.

10.06.2022 позивач звернувся до фінансового відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області з інформаційним запитом у порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», про призначення та виплату одноразової грошової допомоги згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги» на підставі довідки Медико - соціальної експертної комісії № 604648 від 07.06.2022. До інформаційного запиту позивач долучив копію довідки МСЕК № 604648 від 07.06.2022. Відповідь позивач просив надіслати протягом п`яти робочих днів, як це передбачено Законом України «Про доступ до публічної інформації», п. 20.1.

Листом № 196/31/01-2022 від 17.06.2022 Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області повідомило позивача про відсутність підстав для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності відповідно до Закону, оскільки позивач, як майор внутрішньої служби, належить до категорії начальницького складу державної пожежної охорони, отже, не належить до категорії працівників міліції, тому норми Закону на нього не можуть бути поширені.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи повністю в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції керувався тим, що позивач не звертався до відповідача з заявою про призначення грошової допомоги у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, у відповідності до Порядку №850. А відповідач рішення про призначення або відмову в призначенні одноразової грошової допомоги не приймав та жодних дій щодо такої відмови не вчиняв.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» № 565-XII від 20.12.1990 встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання вказаної норми Закону України «Про міліцію» Кабінет Міністрів України 21 жовтня 2015 року затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850 (надалі Порядок №850).

Пунктом 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» Закон № 565-XII визнано таким, що втратив чинність. Однак, за змістом пункту 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Отже, з наведених вище нормативно-правових актів можна дійти висновку, що за колишніми працівниками міліції зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII, відповідно до Порядку №850, який діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» й, виходячи з положень якого, обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні одноразової грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, в постановах від 07 березня 2018 року у справі № 464/5571/16-а, від 21 червня 2018 року у справі № 822/31/18 від 28 серпня 2018 року у справі №804/6297/17, від 06 березня 2019 року у справі 822/163/18.

Відповідно до п. 1 Порядку № 850 від 21.10.2015 ці Порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

У відповідності до пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Пунктами 7-9 Порядку №850 закріплено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Вказаний порядок встановлює також підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги (п.3) і випадки, коли призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються (п.14).

Отже, Порядок №850 визначає чітку послідовність дій, як працівників міліції, які звертаються за призначенням одноразової грошової допомоги, так і уповноважених осіб МВС за умови надходження відповідних документів, підстави та умови призначення одноразової грошової допомоги, а також відмови у її призначенні.

Суд першої інстанції ретельно дослідив подані сторонами докази та встановив, що позивач ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції у Львівській області з інформаційним запитом (вх. 13.06.2022 №Ч-119/зі) про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, який просив розглянути відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» протягом 5 днів.

Оскільки ОСОБА_1 службу в поліції не проходив, ГУНП у Львівській області скерувало вказаний запит до ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області для розгляду та надання відповіді.

За результатами розгляду інформаційного запиту з приводу призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням третьої групи інвалідності, відповідач надав відповідь у формі листа № 196/31/01-2022 від 17 червня 2022 року, в якому вказав на відсутність правових підстав для призначення одноразової грошової допомоги, оскільки позивач як майор внутрішньої служби, належить до категорії осіб начальницького складу державної пожежної охорони, а не міліції.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до пунктів 7-9 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акті розслідування нещасного випадку та акту, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків.

І лише за результатами розгляду поданих відповідно до Порядку №850 документів керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції подає до МВС висновок щодо виплати грошової допомоги, а МВС приймає рішення про призначення або відмову в призначенні такої допомоги.

Водночас судами встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач не звертався до відповідача із заявою про призначення грошової допомоги у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, у відповідності до Порядку № 850 (пункти 7-9) .

Відповідно відповідач рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги не приймав, жодних дій щодо такої відмови не вчиняв.

У листі від 17.06.2022 року за № 196/31/01-2022 відповідач розглянув інформаційний запит позивача з приводу призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням третьої групи інвалідності відповідно до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації», як і просив у цьому зверненні позивач.

Проте позивач не оскаржує дії відповідача щодо розгляду його інформаційного запиту від 10.06.2022 року саме у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації», а оскаржує дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Львівській області стосовно прийняття та не направлення до Міністерства внутрішніх справ України документів з питання призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцію та законами України.

Отже, як правильно вказав суд першої інстанції, саме при дотриманні в даному випадку позивачем встановленого порядку, визначено пунктами 7-9 Порядку № 850 з питання призначення грошової допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, і, як наслідок, вчинення суб`єктом владних повноважень дій (бездіяльності) або прийняття рішення всупереч Конституції України та діючого законодавства, такі його рішення, дії чи бездіяльність, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 2 КАС України, мають бути визнані адміністративним судом протиправними та скасовані.

Таким чином, саме після дотримання суб`єктом звернення порядку подання за місцем служби документів, визначених пунктами 7-9 Порядку № 850, у суб`єкта владних повноважень, яким в даному випадку є відповідач, виникне обов`язок щодо їх розгляду та прийняття рішення в порядку, передбаченому Порядком № 850 (про розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги).

Докази вчинення позивачем зазначених вище дій відповідно до вимог Порядку №850 в матеріалах справи відсутні, як і прийняття відповідачем відповідного рішення про відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи, що вказує на відсутність порушень відповідачем прав позивача в межах даного спору та, відповідно, відсутність правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про відсутність у нього відповідних знань та досвіду щодо подання документів для призначення одноразової грошової допомоги, оскільки вказані обставини не звільняють його від обов`язку дотримуватись чітко регламентованої процедури звернення до компетентного органу за призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги для прийняття останнім відповідного рішення.

Не заслуговують на увагу й покликання скаржника на зміст листа - відповіді на звернення позивача за призначенням одноразової грошової допомоги, оскільки такий лист не є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо призначення чи відмови в призначенні такої допомоги позивачу, а є відповіддю на поданий ним інформаційний запит.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року у справі №380/9456/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 20.12.2022.