Справа № 280/2798/22
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 280/2798/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року (суддя Семененко М.О., повне судове рішення складено 20 липня 2022 року) в справі № 280/2798/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ) про визнання протиправними дій щодо неврахування при розрахунку пенсії до страхового стажу періодів роботи з 17 жовтня 1986 року по 02 жовтня 1987 року, з 03 жовтня 1987 року по 28 серпня 1989 року, з 09 вересня 1991 року по 14 грудня 1998 року, зобов`язання зарахувати до страхового стажу для обчислення пенсії за віком періоди роботи з 17 жовтня 1986 року по 02 жовтня 1987 року, з 03 жовтня 1987 року по 28 серпня 1989 року, з 09 вересня 1991 року по 14 грудня 1998 року, здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням зазначених періодів роботи (страхового стажу) для призначення пенсії (з 14 серпня 2021 року).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року позов задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо неврахування до страхового стажу ОСОБА_1 при розрахунку пенсії за віком періодів роботи з 17 жовтня 1986 року по 02 жовтня 1987 року, з 03 жовтня 1987 року по 28 серпня 1989 року та з 09 вересня 1991 року по 14 грудня 1998 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 для обчислення пенсії за віком періоди роботи з 17 жовтня 1986 року по 02 жовтня 1987 року, з 03 жовтня 1987 року по 28 серпня 1989 року та з 09 вересня 1991 року по 14 грудня 1998 року та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням зазначених періодів роботи з дня призначення пенсії - з 14 серпня 2021 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, не відповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що у відповідача відсутні підстави для зарахування до страхового стажу спірних періодів, оскільки записи в трудовій книжці про спірні періоди роботи внесенні без додержання вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58.

Позивачем надано архівні довідки про підтвердження трудового стажу, але судом першої інстанції не взято до уваги відсутність судового рішення про встановлення факту приналежності документу позивачу, як встановлено п. 26 Порядку № 637.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.

За результатами розгляду заяви про призначення пенсії за віком від 05 листопада 2021 року відповідачем прийнято рішення №81 від 11 листопада 2021 року, згідно з яким призначено позивачу пенсію за віком на підставі Закону № 1058-IV з 14 серпня 2021 року з урахуванням страхового стажу 29 років 3 місяці 22 дні.

При призначенні пенсії до страхового стажу не зараховано періоди роботи позивача з 17 жовтня 1986 року по 02 жовтня 1987 року, з 03 жовтня 1987 року по 28 серпня 1989 року та з 09 вересня 1991 року по 14 грудня 1998 року, оскільки в трудовій книжці містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, а саме:

- з 17 жовтня 1986 року по 02 жовтня 1987 року у Запорізькому обласному комітеті профспілки працівників освіти, вищої школи та наукових установ м. Запоріжжя: на запису про звільнення відтиск печатки підприємства не придатний для сприйняття змісту (має не чітке зображення повного складу тексту документа печатки), запис №12 про звільнення 02 жовтня 1987 року зроблено на підставі розпорядження від 02 лютого 1987 року;

- з 03 жовтня 1987 року по 28 серпня 1989 року на посаді інструктора організаційного відділу райкому Компартії України: дати наказів про прийняття та про звільнення не містять повних даних - відсутній рік, в якому вони видавались,

- з 09 вересня 1991 року по 14 грудня 1998 року в Запорізькому коледжі радіоелектроніки: запис №24 про звільнення з 14 грудня 1998 року зроблено на підставі розпорядження від 02 березня 1999 року.

З метою підтвердження вищезазначених періодів роботи та зарахування їх до страхового стажу, позивач подавав до відповідача заяви про проведення перерахунку пенсії від 02 грудня 2021 року, від 10 грудня 2021 року та від 14 грудня 2021 року разом з наступними документами (відповідно), а саме:

- довідкою Державного архіву Запорізької області від 14 грудня 2021 року № 01-32/К-3403 щодо періоду роботу у Запорізькому обласному комітеті профспілки працівників освіти, вищої школи та наукових установ м. Запоріжжя;

- довідкою Державного архіву Запорізької області від 25 листопада 2021 ркоу № 01-32/К-3232 щодо періоду роботи на посаді інструктора організаційного відділу райкому Компартії України;

- довідкою Відокремленого структурного підрозділу «Запорізький фаховий коледж комп`ютерних технологій Національного університету «Запорізька Політехніка» від 10 грудня 2021 року №347 про підтвердження періоду роботи в Запорізькому коледжі радіоелектроніки.

20 грудня 2021 року ГУ ПФУ прийнято рішення №81 про перерахунок пенсії позивача, згідно з яким страховий стаж обраховано в розмірі 32 роки 5 місяців 26 днів. Згідно з проведеним розрахунком періоди роботи позивача з 17 жовтня 1986 року по 02 жовтня 1987 року; з 03 жовтня 1987 року по 28 серпня 1989 року; з 09 вересня 1991 року по 14 грудня 1998 року до страхового стажу не враховані.

Листом від 04 січня 2022 року №17-17029/К-02/8-0800/22 Управління повідомило позивачу, що періоди роботи з 17 жовтня 1986 року по 02 жовтня 1987 року; з 03 жовтня 1987 року по 28 серпня 1989 року; з 09 вересня 1991 року по 14 грудня 1998 року не враховані до страхового стажу позивача згідно з архівними довідками, оскільки в первинних документах прізвище не відповідає даним паспорта.

Судом першої інстанції вказано, що архівними довідками підтверджено інформацію, зазначену в трудовій книжці позивача, а відповідачем безпідставно не прийняті до уваги вищезазначені довідки.

При цьому суд першої інстанції вказав, що посилання відповідача на те, що в первинних документах прізвище не відповідає даним паспорта, є необґрунтованим з наступних підстав.

Згідно з записами трудової книжки позивача трудову книжку вперше заповнено 09 липня 1979 року російською мовою із зазначенням прізвища, ім`я та по-батькові позивача « ОСОБА_1 ».

У наданих позивачем уточнюючих довідках прізвища, ім`я та по-батькові позивача « ОСОБА_1 » зазначено так само, як у трудовій книжці.

Тому суд першої інстанції вважав, що уточнюючі довідки підтверджують стаж позивача у спірний період, а підстави для їх неврахування відсутні.

Також суд першої інстанції вважав, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки, а на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Неточність в записах в трудовій книжці та інших документах не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Відповідно, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а пенсія має бути перерахована із врахуванням спірного страхового стажу з дати призначення, а саме з 14 серпня 2021 року.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що за заявою від 05 листопада 2021 року ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком ГУ ПФУ рішенням №81 від 11 листопада 2021 року призначено ОСОБА_1 пенсію за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 14 серпня 2021 року із страхового стажу 29 років 03 місяці 22 дні.

ГУ ПФУ не зараховано до страхового стажу періоди роботи позивача з 17 жовтня 1986 року по 02 жовтня 1987 року у Запорізькому обласному комітеті профспілки працівників освіти, вищої школи та наукових установ м. Запоріжжя, з 03 жовтня 1987 року по 28 серпня 1989 року на посаді інструктора організаційного відділу райкому Компартії України та з 09 вересня 1991 року по 14 грудня 1998 року в Запорізькому коледжі радіоелектроніки.

Підставою не зарахування зазначених періодів до страхового стажу стало встановлення відповідачем заповнення трудової книжки із порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зокрема:

на запису про звільнення з Запорізького обласного комітету профспілки працівників освіти, вищої школи та наукових установ м. Запоріжжя відтиск печатки підприємства не придатний для сприйняття змісту (має не чітке зображення повного складу тексту документа печатки), запис №12 про звільнення 02 жовтня 1987 року зроблено на підставі розпорядження від 02 лютого 1987 року;

дати наказів про прийняття та про звільнення з посади інструктора організаційного відділу райкому Компартії України не містять повних даних (відсутній рік, в якому вони видавались);

запис про звільнення № 24 з Запорізького коледжу радіоелектроніки з 14 грудня 1998 року зроблено на підставі розпорядження від 02 березня 1999 року.

Позивачем 02 грудня 2021 року, 10 грудня 2021 року, 14 грудня 2021 року подані до ГУ ПФУ заяви про проведення перерахунку пенсії із зарахуванням до страхового стажу спірних періодів, до заяв додані наступні документи: довідку Державного архіву Запорізької області від 14 грудня 2021 року № 01-32/К-3403 щодо періоду роботи у Запорізькому обласному комітеті профспілки працівників освіти, вищої школи та наукових установ м. Запоріжжя; довідку Державного архіву Запорізької області від 25 листопада 2021 року № 01-32/К-3232 щодо періоду роботи на посаді інструктора організаційного відділу райкому Компартії України; довідку відокремленого структурного підрозділу «Запорізький фаховий коледж комп`ютерних технологій Національного університету «Запорізька Політехніка» від 10 грудня 2021 року №347 про підтвердження періоду роботи в Запорізькому коледжі радіоелектроніки.

ГУ ПФУ 20 грудня 2021 року прийнято рішення №81 про перерахунок пенсії позивача, яким страховий стаж обраховано в розмірі 32 роки 05 місяців 26 днів, а періоди роботи позивача з 17 жовтня 1986 року по 02 жовтня 1987 року, з 03 жовтня 1987 року по 28 серпня 1989 року, з 09 вересня 1991 року по 14 грудня 1998 року до страхового стажу не зараховані.

Спірним в цій справі є питання зарахування до страхового стажу періодів роботи до 2004 року.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05 листопада 1991 року (далі Закон № 1788-ХІІ), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), підзаконними нормативно-правовими актами, прийнятими на виконання зазначених законів.

Частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, (далі Інструкція №58) встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції № 58 трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

За змістом пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

За положеннями пункту 2.6 Інструкції № 58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Пунктом 2.6 Інструкції № 58 передбачено, що якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відтак, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на роботодавця.

Задля підтвердження відомостей, зазначених в трудовій книжці, позивачем надано до ГУ ПФУ архівні довідки, якими підтверджено спірні періоди роботи.

Проте відповідачем не враховано подані позивачем довідки через те, що в первинних документах написання прізвища не відповідає написанню прізвища в паспорті.

Так, трудова книжка позивача вперше заповнена 09 липня 1979 року російською мовою із зазначенням прізвища, ім`я та по-батькові позивача « ОСОБА_1 », аналогічна транслітерація вказана в архівних довідках.

Приведені обставини спростовують сумніви у приналежності зазначених документів саме позивачу.

За правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а, від 04 вересня 2018 року у справі № 423/1881/17, певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Отже, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки, а на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Неточність в записах в трудовій книжці та інших документах не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу, що дає особі право на призначення пенсії, оскільки працівник не повинен відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Відповідно, є цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність не зарахування відповідачем до страхового стажу позивача спірних періодів роботи, а також спосіб захисту порушеного права позивача - зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача спірні періоди та здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням таких періодів.

Доводи апелянта зводяться до того, що спірні періоди не зараховані до страхового стажу через недоліки у заповненні трудової книжки, та спростовані приведеними вище висновками суду.

Посилання апелянта на необхідність підтвердження приналежності правовстановлюючих документів судовим рішенням суд визнає необґрунтованими, адже зазначення як в трудовій книжці, так в архівних довідках, прізвища, ім`я та по батькові в російській транслітерації не вказує на допущення будь-яких помилок у написанні та не потребує підтвердження факту приналежності позивачу цих документів.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року в справі № 280/2798/22 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року в справі № 280/2798/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 19 грудня 2022 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко