Справа № 405/8858/21
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/8858/21
Провадження №2-а/405/129/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Гаврилюк Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Кропивницькому адміністративну справу №405/8858/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєсник Наталії Геннадіївни про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєсник Н.Г. про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00002317 від 08.12.2021 року, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що 14 грудня 2021 року на його адресу (позивача) надійшла постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00002317, яка складена 08.12.2021 року старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєсник Н.Г., за якою його (позивача) притягнуто до відповідальності з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн., при цьому, у змісті зазначеної постанови вказано, що 04.12.2021 року о 14 год 01 хв., за адресою: М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62+879, зафіксовано транспортний засіб VOLVO FH 440, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 16,4% (8,5 тон), за яке передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Позивач зазначив, що вказана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляду штрафу є протиправною, не відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає скасуванню, оскільки посадовою особою відповідача не встановлений суб`єкт відповідальності, постанова винесена відносно особи, яка не є учасником відносин у сфері габаритно-вагового контролю, так як транспортний засіб знаходиться в оренді у ТОВ «Компас-Кіровоград», позивач безспосередньо не є учасником дорожнього руху, не є суб`єктом господарювання, який здійснює або провадить діяльність у сфері автомобільного транспорту, автомобільним перевізником вантажу, а отже,- не є суб`єктом відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом та ін.

Окрім того, позивач вважає, що відомості оскаржуваної постанови свідчать про порушення процедури проведення габаритно-вагового контролю та ставить під сумнів арифметичні значення показників вимірювання, що зазначені у постанові, так як вагові заміри проведено з грубим порушенням вимог порядку здіснення габаритно-вагового контролю. Зі змісту даної постанови неможливо встановити будь-яких характеристик вимірюваного обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме приладами проводилося вимірювання чи проходив такий прилад повірку (метрологічну атестацію), не відома методика проведення контрольного заходу.

Статтею 3 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до ст. 6 вищезазначеного Закону державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Пунктом 22.5 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Осі слід важати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиничну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаження на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Водночас, механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин її механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритного-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспорнтинх засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року, з якого слідує, що зважування під час проведення габаритно-вагового контролю може відбуватися лише відповідно до Методики, яка затверджена спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Окремо позивач зазначив, що в оскаржуваній постанові ваговий контроль та фіксацію транспортного засобу VOLVO FH 440, д.н.з. НОМЕР_1 здійснено 04.12.2021 року о 14 год. 01 хв. Відповідно до товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №25388 (02-ПП «Укрпалетсистем») від 04.12.2021 року ТОВ «Компас Кіровоград», яке є власником зазначеного транспортного засобу, здійснював перевезення дизельного палива автомобілем загальною вагою брутто 40400 кг., що відповідає нормам, які визначені п. 22.5 ПДР та Правилам проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою КМУ від 18.01.2001 №30.

Крім того, згідно фотознімків у вказаній постанові габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, за результатами якого 04.12.2021 року була винесена оскаржувана постанова, був здійснений у динамічному режимі (зважування у русі) на швідкісній смузі без зупинки транспортного засобу, поряд з цим, відповідно до абзацу другого пункту 11 «Метрологія: Параметри вагові транспортних засобів. Методики виконання вимірювань МВВ №1-337-03.07.08»,- вагові параметри транспортних засобів, що перевозять наливні вантажі (у автоцистернах, причепах-цистернах, напівпричепах-цистернах) визначаються виключно у статичному режимі.

Відповідно до п.3.8 зазначеної Методики зважування у статичному режимі поосьове зважування транспортного засобу, осі якого почергово розміщуються на вантажоприймальній платформі та зважуються у нерухомому стані.

Враховуючи викладене, позивач зазначив, що зважування транспортного засобу відбулося не відповідно до методики та без урахування властивостей вантажу, який перевозив автомобіль, а саме: дизельне паливо, який є наливним рідким вантажем, що постійно переміщується по всім осям транспортного засобу під час руху, а тому, проведення зважування у русі, без дотримання часу, необхідного для врівноваження рідкого вантажу не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу та причепа, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу транспортного засобу при постійному перебуванні в русі, тоді як вантаж, в силу своїх фізичних властивостей, зміщується під дією мінімальних сил.

Ухвалою суду від 23 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом в судове засідання учасників справи. Встановлено сторонам процесуальний строк для подання заяв по суті справи.

При цьому, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідачів не надходили.

Представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Антоновою С.Ю. (діє на підставі ордеру серії КР №144930 від 25.11.2021 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КР №13) в судове засідання подано заяву, яка зареєстрована судом 22.06.2022 року за вх. № 10896 про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без її, як представника позивача, участі.

Відповідачі Державна служба України з безпеки на транспорті та старший державний інспектор відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєсник Н.Г., які повідомлені судом про відкриття провадження за вищевказаним позовом, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 16.02.2022 року, разом з позовною заявою та додатками, відзиви на позов не подавали, а так само не подавали і будь яких доказів.

Суд зауважує, що відповідно до ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00002317 від 08.12.2021 року, яка винесена старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Н.Г. та підписана кваліфікованим електронним підписом, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп.

Зазначена постанова мотивована тим, що 04 грудня 2021 року о 14 год.01 хв. за адресою М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62+879, зафіксовано транспортний засіб VOLVO FH.440, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 16,4% (8,5 тон).

Крім того, в постанові також зазначено інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, а саме: технічний засіб WIM6, 6 (свідоцтво про повірку технічного засобу № 35-02/5875, строк дії до 12.10.2022 року).

Позивачем ОСОБА_1 оскаржується правомірність винесеного відповідачем як суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00002317 від 08.12.2021 року.

Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником транспортного засобу VOLVO FH.440, спеціалізований вантажний сідловий тягач -Е д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску є ТОВ «Компас Кіровоград».

Відповідно до товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №25388 від 04.12.2021 року (02-ПП «Укрпалетсистем») транспортниим засобом VOLVO FH 440 д.н.з. НОМЕР_1 , причеп НОМЕР_4 , замовник ТОВ «Компас Кіровоград» здійснив перевезення палива дизельного масою нафтопродукту (кг) 26 040 кг., бруто 40 400 кг.

Частиною другою ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Частиною четвертою ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

При цьому, у розумінні визначень, наведених в Законі України «Про автомобільний транспорт» великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження; великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри.

Відповідно до п. 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 р. № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Частиною другою ст. 132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Відповідно до Примітки до зазначеної статті, - підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої ч. 2 цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1174 від 27.12.2019 року.

Пунктом 7 Порядку № 1174 передбачено, що фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

За змістом п.12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність (п.13 Порядку 1174).

Пунктом 15 Порядку № 1174 передбачено, що метадані, якими є структуровані дані, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями, - повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 Автомобільні дороги.

Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Відповідно до п.17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 229 КУпАП посадові особи Державної служби України з безпеки на транспорті розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 2, 3 статті 132-1 КУпАП.

Відповідно до ст.249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, іншими документами.

Частиною першою статті 279-5 КУпАП передбачено, що в разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною 2 статті 122-2, частинами 2, 3 статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності за даними єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців встановлюють відповідальну особу, зазначену в частині 1 статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Відповідно до частини четвертої статті 279-5 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З огляду на викладене вище та виходячи зі змісту постанови серії ВМ № 00002317 від 08.12.2021 року, яка є предметом оскарження позивачем, приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM6, 6 в автоматичному режимі сформовані метадані та фотоматеріали руху транспортного засобу через автоматичний пункт, а саме 04 грудня 2021 року о 14 год.01 хв. за адресою М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62+879, зафіксовано транспортний засіб VOLVO FH 440, д.н.з. НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 16,4 % (8,5 тон).

Тим самим, відповідно до зазначеного, ваговий контроль та фіксацію транспортного засобу VOLVO FH 440, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено 04.12.2021 р. о 14 год. 01 хв., при цьому, відповідно до товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №25388/02-ПП «Укрпалетсистем» від 04.12.2021 р. ТОВ «Компас Кіровоград» здійснював перевезення дизельного палива автомобілем загальною вагою брутто 40 400 кг., що відповідає нормам, визначеним п. 25.5 ПДР.

Крім того, як вбачається з фотознімків в оскаржуваній постанові габаритно-ваговий контроль транспортного-засобу, за результатами якого 04.12.2021 року була винесена оскаржувана постанова, був здійснений у динамічному режимі (зважування у русі) на швидкісній смузі без зупинки транспортного засобу.

Поряд з цим, державним підприємством «Служба міжнародних автомобільних перевезень» (ДП «СМАП») розроблена «Метрологія: Параметри вагові транспортних засобів. Методика виконання вимірювань МВВ №1-337-03.07.08», яка прийнята та набрала чинності згідно з наказом до ДП «СМАП» Міністерства транспорту та зв`язку України від 03 липня 2008 року №337. Методика атестована Національним науковим центром «Інститут метрології» (ННЦ «Інститут метрології», м. Харків) Держспоживстандарту України згідно з ГОСТ 8.010-99» ГСИ. Методики выполнения измерений. Основные положения», свідоцтво про атестацію «2-91-08 від 08.07.2008. Цей документ встановлює методику виконання вимірювань (далі-методика) вагових параметрів транспортних засобів (далі ТЗ) при здійсненні контролю вагових параметрів ТЗ, а саме: маси кожної навантаженої осі і загальної маси ТЗ, на пунктах вагового контролю на державному кордоні України та інших об`єктах ДП «СМАП».

Відповідно до абзацу другогу пункту 11 зазначеної Методики вагові параметри ТЗ, що перевозять наливні вантажі (у автоцистернах, причепах-цистернах, напівпричепах-цистернах) визначаються виключно у статичному режимі.

Відповідно до п. 3.8 цієї ж Методики зважування у статичному режимі - поосьове зважування транспортного засобу, осі якого почергово розміщуються на вантажоприймальній платформі та зважуються у нерухомому стані.

Тобто, при зважуванні транспортного засобу слід враховувати властивості вантажу, який перевозився транспортним засобом, а саме: дизельне паливо, яке є рідким наливним вантажем, що постійно переміщується по всім осям транспортного засобу під час руху, у зв`язку з чим, проведення зважування у русі, без дотримання часу, необхідного для врівноваження рідкого вантажу, на думку суду, не може дати достовірних результатів навантаження на строєні осі транспортного засобу та причепа, так як це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі, так як вантаж, в силу своїх фізичних властивостей легко деформується під дією мінімальних сил.

З огляду на зазначене, суд зауважує, що рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності належних і допустимих доказів, яке оформлено у формі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання в постанові адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З огляду на зазначене, оскаржена позивачем постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить необхідних складових, зокрема, обставин правопорушення, необхідних в достатній мірі для його кваліфікації, зокрема, повну масу транспортного засобу, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі). Крім того, вищезазначеною постановою притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення на фізичну особу, а не на власника транспортного засобу, на підставі чого суд погоджується з доводами позивача щодо недоведення вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку відповідачем факт порушення позивачем вимог законодавства не є достовірно встановленим відповідачами, тим самим, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, на підставі чого, винесена посадовою особою суб`єкта владних повноважень постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00002317 від 08.12.2021 року, - підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Також, відповідно до вимогч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, на підставі чого, та враховуючи задоволення позову, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908, 00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.245, 251, 254, 256, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєсник Наталії Геннадіївни про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00002317 від 08 грудня 2021 року, винесену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Наталією Геннадіївною, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова