Справа № 240/19032/22
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Житомир справа № 240/19032/22

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, стягнення грошової компенсації, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про:

- визнання протиправною бездіяльність щодо несвоєчасної виплати грошової компенсації за речове майно;

- стягнення грошової компенсації за речове майно в сумі 70659,27грн.;

- визнання протиправними дії щодо виключення зі списків особового складу без проведення остаточного розрахунку при звільненні;

- зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 06.07.2022року по день виплати грошової компенсації за неотримане речове майно.

Позивач зазначає, що проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 , яка перебуває на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 05.07.2022року звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу. Відповідач в день звільнення зі служби протиправно не виплатив йому грошову компенсацію за речове майно в розмірі 70659,27грн. Таку бездіяльність вважає протиправною.

Ухвалою суду від 14.09.2022року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У відзиві на позов Відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , проти позову заперечується в повному обсязі. Відповідач вважає, що жодні нормативні акти не містять строків щодо виплати спірної грошової компенсації. На думку Відповідача, відповідно до вимог ст.9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, речове майно не входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, не є грошовою винагородою за певну роботу, а тому за несвоєчасну виплату грошової компенсації за неотримане речове майно не можна застосовувати правові наслідки затримки розрахунку при звільненні.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , яка перебуває на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 05.07.2022року №171 звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу.

Жодних позовних вимог до Військової частини НОМЕР_2 щодо протиправності вказаного наказу про виключення зі списків особового складу Позивачем не заявлено, а тому позовні вимоги Позивача до Військової частини НОМЕР_1 щодо виключення зі списків особового складу є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Як зазначено в даному наказі Військової частини НОМЕР_2 , при звільненні Позивача зі служби належить до виплати, окрім іншого, грошова компенсація за неотримане речове майно в сумі 70659,27грн.

Як зазначено у відзиві на позов, Відповідач визнає, що при звільненні Позивача з військової служби не було виплачено грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 70659,27грн.

Доводи Відповідача про відсутність обов`язку виплатити Позивачу таку грошову компенсацію в день звільнення зі служби не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, відповідно до ч.1 ст.9-1 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон №2011-XII) речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за не отримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до зазначеної норми, Кабінет Міністрів України постановою за №178 від 16.03.2016 затвердив Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, який визначає механізм такої виплати (далі - Порядок №178).

Виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу (абзац перший п.2 Порядку №178). Така грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця (п.3 Порядку №178).

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації (п.4 Порядку №178).

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що військовослужбовці, які звільнилися в запас, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна у разі звільнення з військової служби, загибелі (смерті) військовослужбовця. Така компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації та виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

Відповідно до п.242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента від 10.12.2008 №1153/2008 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Абзацом третім п.242 вищезазначеного Положення встановлено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Таким чином, Позивач, як військовослужбовець, звільнений в запас, на час підписання наказу про звільнення та відповідно до такого наказу, мав право на грошову компенсацію вартості речового майна, яку він не отримав в період проходження військової служби.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо наявності у Позивача права на компенсацію вартості речового майна після звільнення зі служби.

Таке порушене право Позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльність Відповідача щодо несвоєчасної виплати грошової компенсації за речове майно та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 70659,27грн.

Позовні вимоги Позивача щодо зобов`язання Відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 06.07.2022року по день виплати грошової компенсації за неотримане речове майно є передчасними.

Як вже зазначалося, саме відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 05.07.2022року №171 Позивач звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу. Жодних позовних вимог до Військової частини НОМЕР_2 щодо протиправності вказаного наказу про виключення зі списків особового складу Позивачем не заявлено, а тому позовні вимоги Позивача до Військової частини НОМЕР_1 щодо протиправності виключення зі списків особового складу є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України, для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі, відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково, визнати протиправну бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) грошову компенсацію за речове майно в сумі 70659,27грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк