Справа № 120/9213/22
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 грудня 2022 р. Справа № 120/9213/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вартіс» до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови у прийнятті митної декларації

УСТАНОВИВ

07.11.2022 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вартіс» (далі позивач, ТОВ «Вартіс») до Вінницької митниці (далі відповідач).

У позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 10.08.2022 № UA401000/2022/000043/2;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2022/001557.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що на виконання умов контракту № SPAA-00992 ним придбано у підприємства нерезидента та ввезено на митну територію України гарячекатані сталеві листи вагою 20,640 т. Між сторонами контракту досягнуто домовленості щодо ціни товару та визначено її у специфікації № 3 від 27.07.2022 у розмірі 800 USD за одиницю виміру товару. Позивач зазначив, що для здійснення імпортного митного оформлення подав відповідачу митну декларацію № UA401020/2022/035371.

За результатами опрацювання декларації відповідач прийняв рішення від 10.08.2022 № UA401000/2022/000043/2 про коригування митної вартості товарів, яким збільшено суму митних платежів та оформив картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2022/001557.

З рішеннями відповідача позивач не погоджується, вважає їх протиправними посилаючись на відсутність розбіжностей між заявленою митною вартістю та встановленою в результаті митного оформлення вартістю придбаних гарячекатаних сталевих листів. На думку позивача, митною службою порушено норми ст. 57 МК України, а саме визначено вартість задекларованого товару за резервним методом, тоді як подані в цілях митного оформлення документи давали достатні підстави для застосування основного методу. Тому, за захистом своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 11.11.2022 відкрито провадження у справі, а розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання яке призначено на 13.12.2022. Цією ж ухвалою сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

28.11.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволені позовних вимог відмовити повністю. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що ним було прийнято до митного оформлення митну декларацію позивача № UA401020/2022/035371. Заявлений до митних процедур товар: прокат плоский з вуглецевої сталі, завширшки 600 мм або більше гарячекатаний, без покриття, без подальшого оброблення: лист гарячекатаний сталевий розмір 12x1500x6000 (мм), вага - 20,640 т, марка сталі S235JRH.

За словами відповідача, при опрацюванні митної декларацією спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР), що зумовило вжиття додаткових заходів контролю для перевірки правильності визначення митної вартості товару.

Відповідач зазначає, що подані до митного оформлення документи не містили всіх відомостей, що документально підтверджують числове значення заявленої митної вартості товару. Зокрема при перевірці документів виявлено, що згідно наданої митної декларації країни відправлення від 01.08.2022 № 22941300EX00625842 та CMR від 02.08.2022 товар повинен був завантажуватися та постачатися на умовах «FCA Istanbul», проте декларантом заявлено, що товар поставлявся на умовах «FCA GEBZE». Також, виявлено розбіжності в номерах документів. Зокрема в митній декларації країни відправлення зазначено два рахунки E-Fatura № 660 та Fatura № IH416 від 01.08.2022, а до митної декларації подані E-Fatura № IH416 та № IH416 від 01.08.2022.

Посилаючись на зазначені розбіжності, відповідач пояснює виникнення у нього сумнівів щодо митної вартості задекларованого позивачем товару.

Це стало підставою для надіслання декларанту електронного повідомлення від 09.08.2022 з вимогою надати додаткові документи, що підтверджують заявлену вартість товарів, а саме: 1) рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракти); 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) каталоги; 4) специфікації; 5) прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертами організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Посилаючись на відмову позивача у наданні додаткових документів, відповідач обґрунтовує правомірність застосування резервного методу для визначення митної вартості.

Підсумовуючи відповідач вважає, що приймаючи оскаржені рішення митний орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та з урахуванням усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення.

05.12.2022 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити позов повністю. Аргументи відповіді на відзив в основному ґрунтуються на доводах, що висловлені у позовній заяві.

13.12.2022 до суду подано заяву про проведення судового засідання без участі представника позивача.

13.12.2022 представником відповідача заявлено письмове клопотання про розгляд справи у письмовому проваджені.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні у справі докази та аргументи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

31.03.2022 між ТОВ «Вартіс» (покупець) та SONMEZLER METAL DEMIR CELIK INS SAN. VE. A. S. (продавець) укладено контракт № SPAA-009924 (а.с. 27-31).

Додатковою угодою № 1 від 27.06.2022 сторони узгодили умови щодо терміну дії контракту до 31.08.2022 та його пролонгації (а.с. 26).

Згідно пункту 1 Контракту від 31.03.2022, покупець придбав металопрокат в асортименті (далі товар). Контрактом передбачено, що кількість та якість товару визначається у специфікаціях, що є невід`ємною його частиною.

На виконання умов контракту від 31.03.2022 сторонами оформлено специфікацію № 3 від 27.07.2022 (а.с. 25). Предметом поставки за цією специфікацією став лист гарячекатаний сталевий розміром 12x1500x6000 (мм), вага - 40 т (+/- 10 %), марка сталі S235JRH. Ціна за одиницю товару (1 т) 800 USD, загальна вартість становила 32000 USD.

Пунктом 3.4.2 Контракту від 31.03.2022 передбачено, що кількість і номенклатура конкретної партії товару визначається на підставі письмової заявки покупця.

Відповідно до узгоджених сторонами умов, обсяг частини партії товару який заявлено до митного оформлення становив 20,640 т.

Як це передбачено пунктом 2.2. Контракту, в підтвердження якості товару постачальником надано сертифікат походження товару № V0586573 (а.с.17).

Згідно п. 3.1 Контракту від 31.03.2022, умови поставки визначено в специфікації, та рахунку (інвойсі) відповідно до міжнародних правил Інкотермс.

Покупець здійснює оплату на умовах передплати в розмірі 100 % вартості отриманого товару шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця на підставі рахунку (інвойсу) (п. 5.1).

Розрахунок за товар підтверджується платіжним дорученням № 139JBKLM7 від 28.07.2022 (а.с. 19).

Факт поставки товару підтверджується міжнародною товаро транспортною накладною CMR (п. 6.2).

Відправником оформлено міжнародну товаро транспортну накладну CMR № 073029 (а.с. 16).

З метою ввезення товару на митну територію України та проходження передбачених для цього процедур, позивач звернувся до відповідача з митною декларацією № UA401020/2022/035371 до якої були додатні такі документи:

1) сертифікат від 03.08.2022 № SSPA-011354 (а.с. 11);

2) пакувальний лист (а.с 12);

3) проформа інвойс від 27.07.2022 (а.с. 13);

4) комерційний інвойс № IH0421 від 03.08.2022 (а.с. 14);

5) E-Fatura №IH0421 від 03.08.2022 (а.с. 15);

6) міжнародна товарно-транспортна накладна CMR № 073029 (а.с. 16);

7) сертифікат походження товару №V0586573 (а.с. 17);

8) комерційна пропозиція (а.с. 18);

9) платіжне доручення № 139JBKLM7 від 28.07.2022 (а.с. 19);

10) рахунок-фактура № СФ-0000856 від 04.08.2022 (а.с. 20);

11) платіжне доручення № 1807 від 04.08.2022 про оплату транспортних послуг (а.с. 21);

12) довідку про транспортно-експедиційні витрати № 4961 від 04.08.2022 (а.с. 22);

13) висновок ДП «Держзовнішінфор» №123/214 від 09.08.2022 (а.с. 23);

14) біржова інформація від 09.08.2022 (а.с. 24);

15) специфікація № 3 від 27.07.2022 (а.с. 25);

16) додаткова угода від 27.06.2022 (а.с. 26);

17) контракт № SSPA-009924 від 31.03.2022 (а.с. 27 31);

18) договір № 2 про надання митно-брокерських послуг від 16.02.2018 (а.с. 32-36);

19) транспортна заявка № 4961 від 28.07.2022 (а.с. 37);

20) договір № 54/2020 від 16.11.2020 про надання транспортно експедиційних послуг (а.с. 38 - 40);

21) договір № 05/06 транспортного експедирування по перевезенню вантажів в міжнародному та міжміському сполученні від 05.06.2018 (а.с. 41 43);

22) заявка про те, що товар не підлягає державному експортному контролю;

23) лист продавця про допущення помилки в експортній декларації від 10.08.2022 (а.с. 44);

24) лист про допущення помилки в CMR № 073029 (а.с. 45);

25) лист ТОВ «РА ТРАНС» від 10.08.2022 про залучення перевізником ТОВ «Вінницький центр транспорту та логістики» (а.с. 46);

25) експортна декларація продавця № 22341300ЕХ00629422 (а.с. 48 50).

10.08.2022 декларант отримав від Митниці повідомлення про необхідність надання додаткових документів у зв`язку із спрацюванням ризику АСУР та виявленням розбіжностей в поданих документах (а.с. 55). Митний орган при обґрунтуванні розбіжностей зіслався на те, що задекларовані умови поставки «FCA TR GEBZE» відмінні від заявлених у митній декларації країни відправлення «FCA TR Istanbul». Також зазначив, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена, або підлягає сплаті за товар.

Декларанту адресовано вимогу надати додаткові документи, що підтверджують заявлену вартість товарів, а саме: 1) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракти); 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) каталоги; 4) специфікації; 5) прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертами організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідь декларант повідомив, що усі документи ним подано для митного оформлення, а тому додаткові документи надаватися не будуть (а.с. 47).

Як наслідок, за результатом опрацювання декларації відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 10.08.2022 № UA401000/2022/000043/2 яке призвело до збільшення суми митних платежів (а.с. 49-50).

Підставою для прийняття рішення від 10.08.2022 № UA401000/2022/000043/2 зазначено такі аргументи:

- товар завантажувався та відправлявся на умовах поставки «FCA Istanbul», хоча в CMR від 03.08.2022 №073029 зазначено місце завантаження Kocaeli/Turkiye, декларантом заявлено, що товар поставлявся на умовах поставки «FCA GEBZE» та згідно з довідки про транспортні витрати від 04.08.2022 № 4961 до митної вартості включені витрати з GEBZE;

- в довідці про транспортні витрати від 04.08.2022 вказано, що вона видана ТОВ «РА ТРАНС», однак в CMR від 03.08.2022 № 073029 перевізником зазначено ТОВ «Вінницький центр транспорту та логістики».

Також відповідач вказав, що джерелом числового значення митної вартості є ЕМД від 03.08.2022 № UA209140/2022/076146, за якою оформлено товар прокат плоский з вуглецевої сталі, загально-цивільного призначення, не для військового використання, завширшки 600 мм або більше, гарячекатаний, неплакований, без гальванічного чи іншого покриття, у листах, без подальшого оброблення, марка S235JR (згідно EN 10051) розміром 12х1500х6000 мм, вага 19,720 т, виробник SONMEZLER METAL DEMIR CELIK INS SAN. VE TIC. A. S., торговельна марка - немає даних, країна виробництва TR вартість 1082 дол. США за кг.

Цим рішенням позивачу (декларанту) роз`яснено, що згідно з п. 3 ст. 52 Митного кодексу України він має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі його згоди чи згоди уповноваженої особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів та за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом.

Рішення від 10.08.2022 № UA401000/2022/000043/2 про коригування митної вартості товарів стало підставою для оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2022/001557.

Не погодившись з рішенням відповідача від 10.08.2022 № UA401000/2022/000043/2 про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17.10.2022 № UA401020/2022/001557 з метою їх скасування, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частин 1-2 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом (ч.6 ст.257 МК України).

Частиною третьою статті 318 МК України передбачено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Розділом ІІІ МК України унормовано питання митної вартості товарів, методи її визначення та наслідки виявлення розбіжностей.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (ст. 52 МК України).

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України, частиною першою якої обумовлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Згідно з частиною другою зазначеної статті документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено, що разом із митною декларацією № UA401020/2022/035371 позивачем подано й інші документи, як це передбачено Митним кодексом України, а саме: сертифікат від 03.08.2022 № SSPA-011354; пакувальний лист; проформа інвойс від 27.07.2022; комерційний інвойс № IH0421 від 03.08.2022; E-Fatura №IH0421 від 03.08.2022; міжнародна товарно-транспортна накладна CMR № 073029; сертифікат походження товару №V0586573; комерційна пропозиція; платіжне доручення № 139JBKLM7 від 28.07.2022; рахунок-фактура № СФ-0000856 від 04.08.2022; платіжне доручення № 1807 від 04.08.2022 про оплату транспортних послуг; довідку про транспортно-експедиційні витрати № 4961 від 04.08.2022; висновок ДП «Держзовнішінфор» №123/214 від 09.08.2022; біржова інформація від 09.08.2022; специфікація № 3 від 27.07.2022; додаткова угода від 27.06.2022; контракт № SSPA-009924 від 31.03.2022; договір № 2 про надання митно-брокерських послуг від 16.02.2018; транспортна заявка № 4961 від 28.07.2022; договір № 54/2020 від 16.11.2020 про надання транспортно експедиційних послуг; договір № 05/06 транспортного експедирування по перевезенню вантажів в міжнародному та міжміському сполученні від 05.06.2018; заявка про те, що товар не підлягає державному експортному контролю; лист продавця про допущення помилки в експортній декларації від 10.08.2022; лист про допущення помилки в CMR № 073029; лист ТОВ «РА ТРАНС» від 10.08.2022 про залучення перевізником ТОВ «Вінницький центр транспорту та логістики»; експортна декларація продавця № 22341300ЕХ00629422.

Згідно із статтею 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Безспірно встановлено, що позивач в цілях митного оформлення товару який ним ввозився в режимі імпорту на підставі митної декларації № UA401020/2022/035371 визначив митну вартість за основним методом.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи передбачені цією статтею.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч. 5 ст. 53 МК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч. 7 ст. 54 МК України).

Крім цього частиною 1 ст. 55 МК України митному органу надано повноваження приймати рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Проаналізувавши наведені норми Митного кодексу України суд доходить таких висновків.

Декларант (позивач) при митному оформленні товарів зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Однак митний орган (відповідач) має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом.

Зокрема митний орган може надіслати декларанту письмову вимогу про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Крім цього, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Позиція суду узгоджується із висновком Верховного Суду викладеному у постанові від 08.06.2022 (справа № 380/1197/20).

При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

В подальшому ненадання декларантом повного переліку правомірно витребуваних документів може бути підставою для прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості та застосування іншого (не основного) методу визначення митної вартості та відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів через митний кордон.

Цими повноваженнями скористався відповідач у спірних правовідносинах прийнявши рішення про коригування митної вартості товарів від 10.08.2022 № UA401000/2022/000043/2 та оформивши картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2022/001557.

Оцінюючи рішення, що стали предметом оскарження суд повинен перевірити чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений нормами Митного кодексу України.

Першим етапом судового контролю є встановлення того, чи відповідають положенням Митного кодексу України твердження відповідача про наявність розбіжностей у документах позивача і чи мали такі розбіжності, за їх наявності, вплив на правильність визначення митної вартості. Зокрема чи є у документах ознаки підробки, чи містили вони показники, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд зауважує, що повноваження митного органу витребовувати у декларанта додаткові документи підпорядковані чітким умовам їх реалізації (наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості декларантом чи уповноваженою особою). Тому за належного виконання декларантом обов`язку у спосіб подання митному органу достовірних відомостей про визначення митної вартості, які базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, митний орган не може витребовувати додаткові документи та ставити під сумнів застосований декларантом основний метод визначення митної вартості, а також відмовляти в оформленні та пропуску товарів.

Звідси слід зробити висновок, що підставою для негативних наслідків для декларанта у вигляді прийняття рішення про коригування митної вартості та рішення про відмову у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю може бути лише невиконання правомірної та обґрунтованої вимоги митного органу про надання тих чи інших документів.

Повертаючись до обставин цієї справи суд зазначає, що свої сумніви у достовірності заявленої позивачем митної вартості відповідач мотивував тим, що товар завантажувався та відправлявся на умовах поставки «FCA Istanbul», однак декларантом заявлено, що товар постачався на умовах поставки «FCA GEBZE». При цьому відповідачем зазначено, що згідно довідки про транспортні витрати від 04.08.2022 № 4961 до митної вартості включені витрати за умовами поставки «GEBZE».

Також у відповідача виникли сумніви у достовірності витрат на транспортування з огляду на те, що довідку про транспортні витрати оформлено ТОВ «РА ТРАНС», однак в CMR від 03.08.2022 № 073029 перевізник вказано ТОВ «Вінницький центр транспорту та логістики».

Не отримавши від позивача додаткових документів рішення про коригування митної вартості відповідач аргументував також із посиланням на вказані вище сумніви.

Зазначені у рішенні від 10.08.2022 № UA401000/2022/000043/2 підстави його ухвалення сформульовано так:

- товар завантажувався та відправлявся на умовах поставки «FCA Istanbul», хоча в CMR від 03.08.2022 №073029 зазначено місце завантаження Kocaeli/Turkiye, декларантом заявлено, що товар поставлявся на умовах поставки «FCA GEBZE» та згідно з довідки про транспортні витрати від 04.08.2022 № 4961 до митної вартості включені витрати з GEBZE;

- в довідці про транспортні витрати від 04.08.2022 вказано, що вона видана ТОВ «РА ТРАНС», однак в CMR від 03.08.2022 № 073029 перевізником зазначено ТОВ «Вінницький центр транспорту та логістики».

У свою чергу в картці відмови вказано, що підставою її оформлення є заявлення декларантом неповних відомостей про митну вартість товару.

Проаналізувавши обставини, що стали підставою для оформлення митним органом вимоги про надання декларантом додаткових документів, а після цього стали підставами для прийняття оскарженого рішення та складення картки відмови суд не може погодитися із їх обґрунтованістю та законністю з огляду на те, що до митного оформлення позивачем було подано належні, достатні та достовірні документи які по - перше, підтверджують усі показники митної вартості, а по друге, пояснюють виявлені відповідачем розбіжності у документах.

Зокрема документами які спростовують твердження про розбіжності є лист продавця про допущення помилки в експортній декларації від 10.08.2022 (а.с. 44). У цьому листі контрагент позивача (постачальник товару) вказав, що ним допущено неточність в експортній декларації та помилково зазначено умову поставки «FCA Istanbul». Водночас правильною слід вважати умову поставки «FCA GEBZE».

До того ж, сам відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив, що згідно з довідкою про транспортні витрати від 04.08.2022 № 4961 до митної вартості включено витрати за умовами поставки «GEBZE», що додатково вказує на технічну помилку допущену постачальником товару в експортній декларації.

Факт допущення помилки яка не впливає на заявлену позивачем митну вартість підтверджується також і листом постачальника про допущення помилки в CMR № 073029 (а.с. 45). У цьому документі йдеться про те, що у графі 21 CMR правильним слід вважати місце її оформлення GEBZE Туреччина.

Що ж до наявних на думку відповідача розбіжностей у суб`єкті, що забезпечував перевезення товару, то позивачем до митного оформлення подано лист ТОВ «РА ТРАНС» від 10.08.2022 де спростовано можливі сумніви відносно цієї обставини (а.с. 46). У листі повідомлено, що для виконання транспортної заявки ТОВ «РА ТРАНС» залучено перевізника ТОВ «Вінницький центр транспорту та логістики». При цьому відносини вказаних суб`єктів господарювання знаходяться поза сферою впливу позивача, не створюють для нього наслідків у вигляді додаткових витрат, а відтак жодним чином не впливають на достовірність заявлених ним під час митного оформлення показників митної вартості товару. Тому, відповідач помилково зіслався на це як на причину його сумнівів у правдивості наданої декларантом при митному оформленні інформації.

Підсумовуючи встановлені обставини, суд доходить висновку, що адресована позивачу вимога митного органу надати додаткові документи була неправомірною, адже подані декларантом документи не викликали сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів. Водночас розбіжності на які зіслався митний орган спростовувалися наданими позивачем разом із декларацією документами. Протиправність вимоги є підставою для висновку про неправомірність оскаржених у цій справі рішень відповідача.

Окремо суд звертає увагу на допущених відповідачем порушеннях норм Митного кодексу України при обранні методів визначення митної вартості товарів, що ввозились позивачем на митну територію України.

Як зазначалося, статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Верховний Суд у постанові від 13.07.2021 (справа № 200/6521/20-а) зазначив, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.

Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Проаналізувавши обставини, що встановлені у цій справі суд зазначає, що надані декларантом документи виключали обґрунтовані сумніви Митного органу в правильності зазначеної митної вартості товарів, висновки про що зроблено вище. Документи які подані під час митного оформлення містили конкретні числові значення щодо ціни яка була сплачена за товар який ввозився на територію України в режимі імпорту. Тому, митним органом неправомірно, без достатніх на це підстав прийнято рішення про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості товару.

При цьому не наведення належного (об`єктивного) обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом за відсутності певних документів, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування відповідачем іншого, зокрема, резервного методу визначення митної вартості товару (постанова Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 809/872/17).

Щодо митної декларації яка стала джерелом інформації про числове значення митної вартості товару який ввозився позивачем, суд зазначає таке.

Встановлено, що як джерело інформації для коригування митної вартості задекларованого позивачем товару стала інформація яка містилася в електронній митній декларації від 03.08.2022 № UA209140/2022/076146 за якою оформлено товар Прокат плоский з вуглецевої сталі, загально-цивільного призначення, не для військового використання, завширшки 600 мм або більше, гарячекатаний, неплакований, без гальванічного чи іншого покриття, у листах, без подальшого оброблення, марка S235JR (згідно EN 10051) розміром 12х1500х6000 мм, вага 19,720 т, виробник SONMEZLER METAL DEMIR CELIK INS SAN. VE TIC. A. S., торговельна марка - немає даних, країна виробництва TR вартість 1082 дол. США за кг.

Суд зауважує, що електронна митна декларація від 03.08.2022 № UA209140/2022/076146 не може вважатися об`єктивним джерелом інформації в цілях коригування митної вартості товару, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку. До того ж вищезазначена декларація не розкриває умов поставки товару, що безпосередньо впливає на його митну вартість під час розмитнення.

Відтак це є ще однією із підстав для висновку про порушення відповідачем норм Митного кодексу України при митному оформленні товару, що декларувався позивачем.

Підсумовуючи встановлені при розгляді справи обставини та надану їм оцінку суд доходить висновку, що позивачем разом із митною декларацією № UA401020/2022/035371 були надані достатні документи для митного оформлення товару, які містили повну інформацію для підтвердження достовірності задекларованої митної вартості товару.

Відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у достовірності задекларованої митної вартості товару оскільки розбіжності на які зіслався відповідач спростовано дослідженими судом доказами.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару, а відтак вказує на протиправність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товару від 10.08.2022 № UA401000/2022/000043/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2022/001557.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 4962,00 грн, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів від 10.08.2022 № UA401000/2022/000043/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2022/001557.

Стягнути із Вінницької митниці, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вартіс" сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 4962,00 грн (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вартіс" - вул. Київська, 21, корп. В, п. 1, м. Вишневе, Київська область, 08132, ;

Відповідач: Вінницька митниця - вул. Лебединського, 1, м. Вінниця, 21034, .

Суддя Богоніс Михайло Богданович