Справа № 380/7178/22
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/7178/22 пров. № А/857/13870/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Носа С.П.,

за участі секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

представника позивача: Музика М.Л.

представника відповідача: Кошева Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року у справі № 380/7178/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТНАФТОГАЗБУД» до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу,

суддя в 1-й інстанції Чаплик І.Д.,

час ухвалення рішення 14 год. 26 хв.,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 09.09.2022,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТНАФТОГАЗБУД» (далі - позивач) звернулося з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач) в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №116/7 від 14.01.2022 «Про відмову у задоволенні скарги»;

- зобов`язати Міністерство юстиції України розглянути по суті скаргу у сфері державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТНАФТОГАЗБУД» від 08.12.2021.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при складенні висновку від 22.12.2021 центральна Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі Колегія) діяла необґрунтовано та із виходом за межі наданих їй законодавством повноважень. Позивач не погоджується із висновком Колегії про пропуск позивачем строку подання скарги, що стало підставою для відмови в її задоволенні, оскільки Колегія безпідставно пов`язує обізнаність скаржника із порушенням його прав лише з отриманням витягів із ЄДР. Позивач зазначає, що обґрунтування вимог скарги базується на порушеннях, які стали відомими позивачу виходячи із документів для проведення реєстраційних дій та інших обставин, які не зазначаються у витягах із ЄДР, зокрема, подання заяви про державну реєстрацію змін до відомостей неуповноваженою відповідним рішенням особою та з порушенням процедури та порядку оформлення, подання заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про ТзОВ «СОІЛ МІНЕРАЛС КОМПАНІ» не в повному обсязі, відсутність в осіб, які подавали документи для відповідних державних реєстрацій, відповідних повноважень. Позивач вказує, що вказуючи у висновку на суперечливість поданих документів та можливість їх витребування у встановленому законом порядку для з`ясування всіх обставин, Колегія не вжила передбачених Положенням заходів для обґрунтованого та повного розгляду скарги. Позивач вказує також на те, що Колегія формуючи Висновок вийшла за межі повноважень наданих їй Порядком розгляду скарг та Положенням про Колегії, оскільки розглядаючи скарги Колегія може ознайомлюватися із безпосередньо скаргою та додатками до неї, витребуваними матеріалами до яких не мав доступу скаржник, а також відомостями, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Однак, при розгляді вказаної скарги Колегія користувалася Єдиним державним реєстром судових рішень та відомостями веб порталу судової влади України, тобто вчиняла дії, які не входять до її повноважень, чим порушила спеціально-дозвільний принцип, закріплений у ч. 2 ст. 19 Конституції України. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року у справі №380/7178/22 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТНАФТОГАЗБУД» до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №116/7 від 14.01.2022 року «Про відмову у задоволенні скарги».

Зобов`язано Міністерство юстиції України розглянути по суті скаргу у сфері державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТНАФТОГАЗБУД» від 08.12.2021.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТНАФТОГАЗБУД» судові витрати у вигляді 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят однієї) гривні судового збору.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Міністерство юстиції України подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначаючи, що спір виник у зв`язку із розглядом Міністерством юстиції України скарги ТзОВ та прийняттям Міністерством юстиції України за наслідком її розгляду Наказу від 14.01.2022 року №116/7 «Про відмову в задоволенні скарги». Вказане рішення про відмову мотивоване закінченням встановленого законом строку подачі скарги, а саме тим, що строк подачі скарги закінчився ще до дати подання скарги до Мін`юсту. Апелянт вказує, що зважаючи на закінчення встановленого законом строку подачі скарги, процедура розгляду Мін`юстом скарги жодним чином не вплинула на факт відмови у задоволенні скарги чи на порушення прав позивача. Апелянт зазначає, що зважаючи на те, що позивачем не було подано скаргу у встановлений законом строк, то Міністерством юстиції України обґрунтовано прийнято наказ від 14.01.2022 року №116/7 «Про відмову в задоволенні скарги».

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач, в особі уповноваженого представника, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує висновки відповідача, що викладені в апеляційній скарзі. Зокрема, зазначає про те, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до МЮУ та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю. Позивач вказує, що питання про відповідність поданої скарги вимогам щодо її оформлення та/або дотримання строку подання, МЮУ та його територіальні органи приймає саме на підготовчій стадії, до розгляду справи по суті. Позивач зазначає, що однією із підстав для відмови у задоволенні скарги є закінчення встановленого законом строку подачі скарги, однак для з`ясування дати з якої розпочинається відлік, необхідно досліджувати об`єктивні та суб`єктивні фактори, які сприяють реалізації особою зазначеного права. Також вказує, що суб`єктом владних повноважень не виконано вимог законодавства у частині дотримання строків та порядку розгляду скарги, та, як наслідок, прийнятого за її результатами оскаржуваного наказу. З наведених підстав вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, та яким з`ясовано всі обставини справи та їх відповідності вимогам закону. Також вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Представник позивача у судовому засіданні просив підтримати рішення суду першої інстанції як законне та обґрунтоване.

У суді апеляційної інстанції представник апелянта надав пояснення по предмету апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції скасувати.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТНАФТОГАЗБУД» зареєстроване за юридичною/податковою адресою: (79040, м. Львів, вул. Патона, 6А/10, ).

08.12.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТНАФТОГАЗБУД» звернулося до Міністерства юстиції України із скаргою у сфері державної реєстрації у відповідності до ст.34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Скарга стосувалася того, що внаслідок проведення трьох протиправних реєстраційних дій ТзОВ «ІНВЕСТНАФТОГАЗБУД» фактично втратило контроль над ТзОВ «СОІЛ МІНЕРАЛС КОМПАНІ», а саме внаслідок проведення даних реєстраційних дій частка позивача у статутному капіталі даного товариства зменшилась із 98% до 1,92%.

14.01.2022 року за результатами розгляду скарги ТзОВ «ІНВЕСТНАФТОГАЗБУД» Міністерство юстиції України прийнято наказ №116/7 «Про відмову у задоволенні скарги» (надалі також - Наказ), яким було відмовлено у задоволенні скарги у звязку з тим, що закінчився встановлений законом строк подачі такої скарги. Підставою прийняття оскаржуваного наказу був висновок центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 22.12.2021 (надалі також - Висновок).

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо винесення наказу №116/7 «Про відмову у задоволенні скарги» від 14.01.2022 року, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи повністю адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із оскарженням наказу суб`єкта владних повноважень - Міністерства юстиції України від 14.01.2022 №116/7 «Про відмову у задоволенні скарги», виданого на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 22.12.2021 року за результатами розгляду скарги ТзОВ «ІНВЕСТНАФТОГАЗБУД» від 08.12.2021. Суд першої інстанції зазначає, що у межах цієї адміністративної справи вирішується виключно публічно-правовий спір щодо правомірності наказу від 14.01.2022 №116/7 «Про відмову у задоволенні скарги», яким відмовлено у задоволенні скарги у зв`язку з тим, що закінчився встановлений законом строк подачі такої скарги, тобто предметом розгляду у справі не є оцінка дій державного реєстратора, а спір у справі стосується виключно процедури розгляду Міністерством юстиції України скарги на його дії. Суд першої інстанції вказує, що процедуру розгляду скарги визначено «Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 року № 1150) - (надалі також - Порядок 1128). Вказаний Порядок 1128 передбачає процедуру розгляду відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі Закон №755-1V) скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами. Отже, за аналізом змісту норм вказаного Порядку 1128 свідчить про те, що вони розмежовують розгляд скарги на предмет відповідності її оформлення та/або дотримання строку подання, що вирішується Міністерством юстиції України та його територіальними органами на етапі підготовки скарги до розгляду (п.6 Порядку 1128) та колегіальний розгляд такої скарги на предмет наявності (відсутності) порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, що оскаржуються (п.8 Порядку 1128), конкретизують підстави для відмови в задоволенні скарги, встановлені в ч.8 ст.34 Закону №755-1V, на етапі підготовки скарги до розгляду та додатково встановлюють строки розгляду таких скарг - не пізніше десяти робочих днів з дня її реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про відмову в задоволенні такої скарги із зазначенням мотивів такої відмови. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що невиконання суб`єктом владних повноважень вимог законодавства у частині дотримання строків та порядку розгляду скарги ставить під сумнів законність всієї процедури розгляду скарги та, як наслідок, прийнятого за її результатами оскаржуваного наказу. Суд першої інстанції зазначає, що порушення процедури розгляду скарги, яка виразилась у порушенні відповідачем порядку прийняття рішення про відмову в задоволенні скарги за закінченням строку її подання та строків розгляду скарги, є достатньою підставою вважати, що прийнятий за її результатами наказ Міністерства юстиції України №116/7 від 14.01.2022 «Про відмову у задоволенні скарги» є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Нормативно-правовою основою діяльності Міністерства юстиції України в сфері розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції є Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (надалі також - Закон № 755-1V): Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1128 від 25.12.2015 (надалі також - Порядок №1128), Положення про Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затверджене наказом Міністерства юстиції України № 71/5 від 09.01.2020 (надалі також - Положення про Колегії).

Відповідно до частини першої-третьої статті 34 Закону № 755-1V рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення (крім рішення, згідно з яким проведено реєстраційну дію), дії або бездіяльність державного реєстратора; 2) на дії або бездіяльність суб`єктів державної реєстрації. Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги стосовно державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, які здійснюють свою діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Відповідно до частини четвертої-шостої статті 34 Закону № 755-1V днем подання скарги вважається день її фактичного отримання Міністерством юстиції України чи його територіальним органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від скаржника поштового відправлення із скаргою, зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті. У разі якщо останній день строку для подання скарги, зазначеного в частині третій цієї статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем строку вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, порушені на думку скаржника; 3) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 3-1) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення, повідомлення або реєстраційної дії державного реєстратора та/або внесення відомостей до Єдиного державного реєстру; 4) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складення скарги.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову в задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії, рішення територіального органу Міністерства юстиції; б) проведення державної реєстрації - у разі оскарження відмови у державній реєстрації, зупинення розгляду документів; в) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором; в-1) про усунення порушень, допущених державним реєстратором з визначенням строків виконання наказу; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Рішення, передбачені підпунктами «а», «ґ» і «е» пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України. За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть прийняти мотивоване рішення, в якому передбачити шляхи для задоволення скарги.

Відповідно до частини восьмої-десятої статті 34 Закону № 755-1V Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:

1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті;

2) на момент прийняття рішення про задоволення скарги шляхом скасування реєстраційної дії щодо державної реєстрації новоствореної юридичної особи, іншої організації, державної реєстрації фізичної особи підприємцем, припинення юридичної особи, іншої організації, припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або шляхом проведення реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі проведено наступну реєстраційну дію щодо відповідної особи;

3) у разі наявності інформації про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;

4) у разі наявності інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави;

5) є рішення цього органу з такого самого питання;

6) в органі ведеться розгляд скарги з такого самого питання від цього самого скаржника;

7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;

8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;

9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу;

10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Процедуру розгляду скарги визначено Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 року № 1150) - (надалі також - Порядок 1128).

Покликання відповідача на те, що Міністерством юстиції України скаргу позивача розглянуто в межах строку, оскільки Центральною Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції складено висновок від 22.12.2021, суд до уваги не бере, оскільки за змістом пункту 6 Порядку 1128 передбачено прийняття саме Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішення про відмову в задоволенні такої скарги із зазначенням мотивів відмови, якщо під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку встановлено наявність підстав для відмови в її задоволенні. Отже, таким рішенням в спірному випадку є саме оскаржуваний наказ, а не висновок Колегії.

Водночас, колегіальний розгляд скарги Мін`юстом чи відповідним територіальним органом такої скарги здійснюється вже на предмет наявності (відсутності) порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, що чітко визначено в пункті 8 Порядку 1128, тобто, на іншому етапі після того, коли під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю.

Покликання відповідача на те, що ч.8 .34 Закону 755-ІУ передбачено підставу відмови в задоволенні скарги, якщо закінчився встановлений законом строк подачі скарги суд не заперечує, проте, рішення про відмову в задоволенні скарги повинно бути прийнято з дотриманням процедури, встановленої Порядком 1128. Підтвердженням факту розмежування Порядком 1128 прийняття рішення колегіально є також п.13 Порядку 1128, згідно якого за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи: 1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту; 2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом, тобто колегіально скарга розглядається по суті. Наведене також відповідає і п.2 Порядку 1128, на який покликається відповідач, як здійснення розгляду скарг виключно колегіально, оскільки за змістом цієї норми колегіально здійснюється розгляд скарг на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, крім випадку, передбаченого цим Порядком. В той же час, у п.6 Порядку 1128 прийняття рішення на підставі Висновку Колегії не передбачено.

З наведеного суд доходить висновку, що невиконання суб`єктом владних повноважень вимог законодавства у частині дотримання строків та порядку розгляду скарги ставить під сумнів законність всієї процедури розгляду скарги та, як наслідок, прийнятого за її результатами оскаржуваного наказу.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.139, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року у справі № 380/7178/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 21 грудня 2022 року