Справа № 160/19138/22
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в письмовому провадженні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправним та скасування повідомлення, зобов`язати вчинити певні дії, -
30.11.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить визнати протиправним та скасувати повідомлення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменка Дмитра Юрійовича від 07.11.2022 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання; зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду виданого 14.01.2019 року по справі № 160/7684/18.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем 16.11.2022 року у поштовому відділенні АТ «Укрпошта» було отримано повідомлення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменко Д.Ю. від 07.11.2022 року про повернення виконавчого документу (виконавчого листа № 160/7684/18 від 14.01.2019 року) стягувачу без прийняття до виконання на підставі відмітки на виконавчому листі про завершення виконавчого провадження від 30.08.2021 року відповідно до п. 9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням. Дії державного виконавця Хоменко Д.Ю. вчинені необґрунтовано без врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Оскільки, рішення суду від 19.11.2018 року залишилося невиконаним, просить скасувати оскаржуване повідомлення та зобов`язати відповідача відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа від 14.01.2019 року.
Розглядати справу вирішено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позову) протягом двох днів з дня отримання копії ухвали суду.
14.12.2022 року від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли заперечення на адміністративний позов. В запереченнях відповідач просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання від 07.11.2022 ВП № 70231682, з огляду на те, що державний виконавець відділу Хоменко Д.Ю. діяв в межах своїх повноважень з дотриманням вимог чинного законодавства.
Представники позивача та відповідача в судове засідання 14.12.2022 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
У відповідності до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Відповідно до частини 1 та 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених статтями 273-277,280-283,285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
За таких обставин, враховуючи скорочені строки розгляду справ про оскарження рішень органів державної виконавчої служби, та керуючись частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін повідомлених належним чином в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив та зазначає наступне.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 року в адміністративній справі №160/7684/18 набрало законної сили 20.12.2018 року.
14.01.2019 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом в адміністративній справі № 160/7684/18 був виданий виконавчий лист, згідно з яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 , відповідно до ч.3 ст. 57 та ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-12 (редакція 28.02.1991 з 22.08.2018 за довідкою № 7/1007, виданою 10.08.2018 року ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля.
Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлено до 21.12.2021 року.
Позивачем з метою примусового виконання рішення суду було направлено до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавчий лист від 14.01.2019 року на підставі якого 26.02.2021 року державним виконавцем Биковим А.В. було відкрито виконавче провадження ВП №64622952.
30.08.2021 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Биковим А.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», копію якої разом з оригіналом виконавчого провадження направлено позивачу.
Дана обставина підтверджується сторонами та не є спірною в даній справі.
Постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 30.08.2021 року на підставі виконавчого листа від 14.01.2019 року позивачем не оскаржувалась та є чинною.

14.06.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/7684/18 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення суду у справі 160/7684/18 задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, вчинені на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 року по справі № 160/7684/18, щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з урахуванням ч. 2 ст. 56, ч. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 року по справі № 160/7684/18 за позовом ОСОБА_1 відповідно висновку суду, а саме : перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , відповідно до ч. 3 ст. 57 та ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» редакція від 28.02.1991 року № 796-12 з 22.08.2018 року за довідкою № 7/1007, виданою 10.08.2018 року ДП «Конструкторське бюро «Південне ім. М.К. Янгеля».

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.05.2022 по справі № 160/7684/18, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року залишено без змін.

04.11.2022 року позивачем до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було повторно направлено виконавчий лист від 14.01.2019 року.

07.11.2022 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменко Д.Ю. було направлено повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання на підставі пункту 9 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи позовні вимоги по суті спору, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Згідно частини 1 статті 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

За приписами статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону №1404-VIII).

Згідно зі статтею 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Частина 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

В даному випадку, 30.08.2021 року державним виконавцем Биковим А.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного суду від 14.01.2019 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно виконавче провадження щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову.

Позивачем підстав встановлених законом для повторного відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Дніпропетровського окружного суду від 14.01.2019 року в позовній заяві не зазначено та судом не встановлено.

При цьому, судом не враховуються доводи позивача про те, що рішення суду від 19.11.2018 року залишилося невиконаним, як на підставу для повторного відкриття виконавчого провадження, оскільки постанова від 30.08.2021 року про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з його фактичним виконанням, позивачем не оскаржувалась та є чинною.

Помилкове направлення державним виконавцем виконавчого листа позивачу не надає йому права звернутися повторно з метою його примусового виконання за наявності чинної постанови від 30.08.2021 року про закінчення виконавчого провадження.

Отже, приймаючи повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, керуючись пунктом 9 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно Східного межрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменко Д.Ю. діяв у межах та у спосіб визначений законодавством України.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про дотримання відповідачем вимог чинного законодавства при винесенні оскаржуваного повідомлення та відсутність підстав для визнання його протиправним та скасування.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Резюмуючи викладене, з огляду на встановлені в ході судового розгляду справи обставини, суд доходить висновку, що приймаючи повідомлення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменка Дмитра Юрійовича від 07.11.2022 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, державний виконавець діяв правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі, нормами Закону України «Про виконавче провадження», а відтак, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування такого повідомлення відсутні.

Оскільки позовна вимога про зобов`язання Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду виданого 14.01.2019 року по справі № 160/7684/18 є похідною від основної вимоги, вона також не підлягає задоволенню у зв`язку з відмовою у задоволенні вимоги про визнання протиправним та скасування повідомлення.

Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено повністю, розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправним та скасування повідомлення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене у строки, встановлені частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська