Справа № 440/5154/22
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/5154/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №96 від 18.01.2022 про відмову ОСОБА_1 у призначені дострокової пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України №1058- IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та скасувати його;

- визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області №96 від 31.05.2022 про відмову ОСОБА_1 у призначені пільгової пенсії за віком згідно зі статтею 114 Закону України №1058-ІУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та скасувати його;

- визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №96 від 06.04.2022 про відмову ОСОБА_1 у призначені дострокової пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України №1058-IV "ІІро загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та скасувати його;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Полтавській області зарахувати позивачу пільговий трудовий стаж роботи електрозварювальником - навчання в Лубенському міському професійно-технічному училищі №12 з 01.09.1982 по 23.07.1984 по спеціальності електрозварювальник (01 рік 10 місяців 23 дні), роботу електрозварювальником 3 розряду Полтавського спеціалізованого управління №38 "Стальконструкція" тресту "Харківстальконструкція" 25.07.1984 по 01.09.1985 (01 рік 01 місяць 06 днів), службу в Радянській Армії з 18.11.1985 по 17.11.1987 (01 рік 11 місяців 29 днів), роботу електрозварювальником 3 розряду в Лубенському автотранспортному підприємстві 15309 з 19.01.1988 по 30.04.1990 (01 рік 03 місяців 11 днів), роботу електрозварювальником 3 розряду в Лубенському автотранспортному підприємстві 15309 з 24.07.1991 по 28.12.1993 (02 роки 05 місяців 04 дні), роботу мідником 3 розряду в Лубенському автотранспортному підприємстві 15309 з 29.12.1993 по 16.05.2005 (11 років 04 місяці 19 днів), всього загального пільгового стажу 20 років 01 місяць 01 день до стажу роботи, що дає право на призначення дострокової пенсії за віком на пільгових умовах, та призначити йому пенсію з наступного дня після виповнення 55 років, а саме: з 14.10.2021.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №440/5154/22; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 залучено до участі у справі №440/5154/22 в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області.

30.08.2022 до суду надійшов відзив на позов, у якому представник ГУ ПФУ в Полтавській області звертав увагу на те, що зазначений вид пенсії призначається за результатами розгляду і аналізу всіх наданих документів заявником, у разі дотримання особою всіх умов призначення пенсії, зокрема, щодо стажу та пенсійного віку. З огляду на те, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

06.09.2022 до суду надійшов відзив на позов, у якому представник ГУ ПФУ в Івано-Франківській області звертав увагу на те, що право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону № 1058-IV у позивача відсутнє.

Відповідач, ГУ ПФУ в Волинській області, правом подання відзиву не скористався, ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 надіслано на офіційну електронну пошту цього відповідача.

13.09.2022 позивач скористався правом подання відповіді на відзив, у якому підтверджує обґрунтування, викладені у позовній заяві.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 12.01.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №96 від 18.01.2022 відмовлено позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку, та у зв`язку з відсутністю в органу, що призначає пенсію, обґрунтованості видачі пільгової довідки (акта перевірки). Зазначено, що після дооформлення та надходження у трьохмісячний строк з дня подачі заяви прийнятих і подання додаткових документів (дооформлення пільгової довідки, надходження акта перевірки обґрунтованості видачі пільгової довідки, здійсненої органами Пенсійного фонду України) рішення буде переглянуте щодо підрахунку необхідного пільгового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Також наведено, що періоди роботи, зазначені в довідках, до пільгового стажу не зараховано, оскільки пільгові довідки не відповідають встановленому зразку згідно із Додатком 5 Постанови № 637.

24.01.2022 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області №96 від 31.01.2022 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. В обґрунтування зазначеного рішення зазначено, що до страхового стажу не враховано період роботи з 25.07.1984 по 01.11.1985, оскільки печатка не читабельна; для підтвердження періодів пільгової роботи заявником надано довідки про підтвердження наявного страхового стажу для призначення пенсії від 12.01.2022 №2, видану "Лубенським АТП-15309", про періоди роботи з 26.12.1993 по 16.05.2005 на посаді мідника, від 12.01.2022 №1, видану "Лубенським АТП-15309" про періоди роботи з 24.07.1991 по 25.12.1993 на посаді електрогазозварника; періоди роботи, зазначені в довідках, до пільгового стажу не зараховано, оскільки оформлено не належним чином, потрібно вказати підрозділ (12, код кп 14.12а Постанова №36 від 16.01.2003), підставу для видачі: особова картка, особові рахунки, накази; додаткові відомості: накази про проведення атестації робочих місць, вказати фактично відпрацьований стаж за сп.2 (безоплатні відпустки тощо), відсутнє посилання на Постанову №162. Крім того, зазначено, що виносити рішення щодо зарахування пільгового стажу можливо після надходження акта перевірки.

22.03.2022 позивач втретє звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №96 від 06.04.2022 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з тим, що до пільгового стажу не враховано період з 23.08.1992 по 19.11.1996 (пільгова довідка від 12.01.2022 №1,2 ВАТ "Лубенське АТП 15309"), оскільки в представленому наказі про результати атестації робочих місць від 20.11.1996 №104 не зазначено, що дана атестація проведена вперше, тому пільговий стаж зараховано з 24.07.1991 по 22.08.1992 та з 20.11.1996 з дати проведення атестації.

Не погодившись із зазначеними рішеннями пенсійного органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статі 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Підстави надання пенсії особам за віком на пільгових умовах визначені статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі - Закон № 1058-IV).

За Преамбулою Закону №1058-IV цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", пунктом 7 частини першої статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З аналізу наведених норм вбачається, що наявність записів у трудовій книжці є достатнім і основним доказом підтвердження відповідного стажу роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку № 637).

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.

Записами у трудовій книжці підтверджено, що позивач у період з 25.07.1984 по 01.11.1985 працював електрозварювальником третього розряду; з 19.01.1988 по 30.04.1990 працював електрозварювальником третього розряду з шкідливими умовами праці; з 24.07.1991 по 28.12.1993 працював електрозварювальником третього розряду; з 29.12.1993 переведений на посаду мідника третього розряду, 16.05.2005 звільнений з роботи за власним бажанням.

Також у матеріалах справи наявна архівна довідка виконавчого комітету Полтавської міської ради від 27.01.2022 №Л-05.7-11/5, у якій зазначено, що відповідно до наказів з особового складу Полтавського спеціалізованого управління №38 "Стальконструкція" тресту "Харківстальконструкція" Головного управління "Укрголовстальконструкція" Міністерства монтажних та будівельних робіт УРСР ОСОБА_1 зарахований на посаду електрозварювальника на дільницю №2 з 25.07.1984 (наказ №54-к від 27.07.1984); відповідно до наказів з особового складу Полтавського спеціалізованого управління №38 "Стальконструкція" тресту "Харківстальконструкція" Головного управління "Укрголовстальконструкція" Міністерства монтажних та будівельних робіт УРСР ОСОБА_1 , електрозварювальник, звільнений з 01.11.1985 (наказ №70-к від 01.11.1985).

Крім того, наявні довідки Лубенського автотранспортного підприємства 15309 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній :

- №1 від 12.01.2022 про те, що ОСОБА_1 за період з 24.07.1991 по 28.12.1993 виконував роботи, у яких є шкідливі хімічні речовини 2-4 класу небезпеки, крім того, негативно впливають на працюючих показники мікроклімату та робочої пози, які мають відхилення від норм, за посадою електрогазозварник, що передбачена Списком №2;

- №2 від 12.01.2022 про те, що ОСОБА_1 за період з 26.12.1993 по 16.05.2005 виконував роботи, у яких є шкідливі хімічні речовини 2-4 класу небезпеки, крім того, негативно впливають на працюючих показники мікроклімату та робочої пози, які мають відхилення від норм, за посадою мідник, що передбачена Списком №2.

У матеріалах справи наявні наказ Лубенського автотранспортного підприємства 15309 №05-к від 19.01.1988, відповідно до якого ОСОБА_1 прийнято електрозварювальником в ОГМ третього розряду з 19.01.1988, та наказ Лубенського автотранспортного підприємства 15309 №21-к від 30.04.1990, відповідно до якого звільнено електрозварювальника ОСОБА_1 .

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, відповідачі ГУ ПФУ в Полтавській області та ГУ ПФУ в Волинській області у рішеннях від 18.01.2022 та від 31.01.2022, зокрема, виходили з відсутності акта перевірки, того, що довідки Лубенського автотранспортного підприємства 15309 № 1, № 2 не підтверджені первинними документами.

Згідно з частиною першою статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі або відсутність можливості їх перевірити, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №672/914/16-а, від 11.07.2019 у справі №127/1849/17, від 31.03.2020 у справі №127/16245/17.

Верховний Суд у постановах від 21.11.2018 у справі № 750/11115/16-а, від 31.03.2020 у справі № 446/656/17 та у справі № 127/16245/17, обставини яких є подібними, дійшов висновку про те, що однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи. Вимога щодо обов`язкового підтвердження документами умов праці до 21.08.1992 та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.

Водночас, записи у трудовій книжці та довідки, які містяться у матеріалах справи, підтверджують характер роботи позивача у спірний період за Списком № 2, що надає право на включення спірного періоду до стажу та право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, період роботи позивача, на посадах які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, має бути зарахований, як пільговий, оскільки підтверджується трудовою книжкою, довідками про уточнюючих характер роботи.

Щодо питання проведення атестації робочих місць, порушене у рішенні ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, суд зазначає таке.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442, та розробленими на виконання вказаної постанови методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що трудова книжка є документом, що обов`язкова до урахування відповідачем щодо підтвердження стажу позивача.

Отже, наведеними доказами підтверджено пільговий стаж позивача за період: з 25.07.1984 по 01.11.1985, з 19.01.1988 по 30.04.1990, з 24.07.1991 по 28.12.1993, з 29.12.1993 по 16.05.2005.

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідної до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право па призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно і до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

У трудовій книжці позивача зазначено, що позивач до призову до служби у Радянській армії працював електрозварювальником третього розряду Полтавського спеціалізованого управління №38 "Стальконструкція" тресту "Харківстальконструкція" Головного управління "Укрголовстальконструкція" Міністерства монтажних та будівельних робіт УРСР з 25.07.1984 по 01.11.1985.

Згідно з трудовою книжкою позивач 01.11.1985 звільнений із підприємства у зв`язку із призовом до Радянської армії та проходив службу в рядах Радянської армії з 18.11.1985 по 17.11.1987.

Отже, періодом служби в Радянській армії є саме з 18.11.1985 по 17.11.1987.

Таким чином, до пільгового страхового стажу, з урахуванням якого визначатиметься право на пенсію та її розмір, має бути зарахований період проходження позивачем військової служби у період з 18.11.1985 по 17.11.1987.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а та у справі 423/1324/17 від 24.07.2019.

Також згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 8 Порядку №637 (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявами щодо призначення пільгової пенсії за віком) передбачає, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" від 10.02.1998 № 103/98-ВР (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявами щодо призначення пільгової пенсії за віком) час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

У трудовій книжці міститься інформація: позивач з 01.09.1982 по 23.07.1984 навчався в ПТУ №12 м. Лубни, проте, відсутнє посилання на диплом/атестат тощо.

Водночас, у матеріалах справи міститься атестат №4664, відповідно до якого позивач 01.09.1982 вступив до ПТУ №12 м. Лубни і 23.06.1984 закінчив повний курс цього професійно-технічного училища із строком навчання два роки за професією електрозварник третього розряду.

Як вищезазначено, з 25.07.1984 позивач прийнятий на посаду електрозварювальника третього розряду.

Отже, строк навчання з 01.09.1982 по 23.06.1984 підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

З урахуванням наведеного, оскаржувані рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 18.01.2022, ГУ ПФУ в Волинській області від 31.01.2022 та ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 06.04.2022 є протиправними та підлягають скасуванню як такі, що прийняті відповідачами без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати позивачу пільговий стаж роботи з 01.09.1982 по 23.06.1984, з 25.07.1984 по 01.11.1985, з 18.11.1985 по 17.11.1987, з 19.01.1988 по 30.04.1990, з 24.07.1991 по 28.12.1993, з 29.12.1993 по 16.05.2005.

Водночас, що стосується позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 14.10.2021, суд виходить з такого.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10.09.2019 у справі №818/985/18 та від 26.12.2019 у справі №810/637/18.

Статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Верховним Судом у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17 зазначено, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити пенсію, оскільки відповідачем ще не вирішено питання щодо зарахування стажу.

Ураховуючи викладене, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути останню заяву позивача від 22.03.2022, з урахуванням висновків суду.

Таким чином, вимоги позивача в частині зобов`язання призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 14.10.2021 задоволенню не підлягають.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, за приписами вказаної норми покладення таких зобов`язань на суб`єкта владних повноважень є правом, а не обов`язком суду.

Суд не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, оскільки не вважає, що відповідачем після набрання рішенням суду законної сили не будуть добровільно вживатися заходи з метою виконання даного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Водночас, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки передумовою для виникнення цього спору стали протиправні рішення відповідачів, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати позивача співмірно з кожного з відповідачів у повному розмірі.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 132, 139 243-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) , Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 18, м. Івано-Франківськ, 76018, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області (вул. Кравчука, 22в, м. Луцьк, 43026, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №96 від 18.01.2022.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області №96 від 31.01.2022.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №96 від 06.04.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 22.03.2022 та зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 01.09.1982 по 23.06.1984, з 25.07.1984 по 01.11.1985, з 18.11.1985 по 17.11.1987, з 19.01.1988 по 30.04.1990, з 24.07.1991 по 28.12.1993, з 29.12.1993 по 16.05.2005, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 18, м. Івано-Франківськ, 76018, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області (вул. Кравчука, 22в, м. Луцьк, 43026, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.С. Канигіна