Справа № 420/10912/22
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Харченко Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області від 19.07.2022 року № 16/Ак-2022 "Про внесення змін до розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації вiд 01.10.2021 року № 29/к- 2021 "Про увільнення ОСОБА_1 "

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він знаходячись на військовій службі за контрактом отримував середньомісячний заробіток за місцем роботи Роздільнянській районній - державній адміністрації Одеської області, але відповідачем протиправно припинено нарахування та виплата середнього заробітку позивачу з 19 липня 2022 року на підставі розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області від 19.07.2022 року № 16/Ак-2022 "Про внесення змін до розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації від 01.10.2021 року № 29/к-2021 "Про увільнення ОСОБА_1 " Тому розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області від 19.07.2022 року № 16/Ак-2022 порушує трудові гарантії, як працівника, та цілий ряд норм чинного законодавства і суперечить Конституції України, висновкам Верховного Суду і Європейського Суду з прав людини.

Відповідач - Роздільнянська районна державна адміністрація Одеської області вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (вхід.№ЕП/35832/22 від 17.11.2022 р.), зазначаючи, зокрема, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року №2352-ІХ було внесено зміни до ч.3 ст.119 КЗпП України. Вказаний закон набрав чинності 19.07.2022 року. Вказаним законом ч.3 ст.119 КЗпП України була викладена в такій редакції: «За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"». Таким чином, починаючи з 19.07.2022 року не зберігається середній заробіток за особами, визначеними в ч.3 ст.119 КЗпП України. Позивача було повідомлено листом керiвника апарату районної державної адмiнiстрацiї № 894/4/02/01-36 вiд 19.07.2022 року про видання розпорядження голови/начальника Роздільнянської районної державної/вiйськової адміністрації вiд 19.07.2022 року № 16/Ак-2022 «Про внесення змін до розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації вiд 01.10.2021 року № 29/к-2021 «Про увільнення ОСОБА_2 », а саме коригування пункту 1 вищезазначеного розпорядження замінивши слова «зі збереження місця роботи, посади і середнього заробітку» словами «зі збереження місця роботи і посади». Відтак, компенсація з бюджету середнього заробітку на підприємстві, де працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності здiйснюється по 18.07.2022 включно, тобто до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 р.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/10912/22 за позовом ОСОБА_1 до Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області про визнання протиправним та скасування розпорядження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.
Так, з матеріалів справи вбачається, що Розпорядженням голови Роздільнянської районної державної адміністрації від 10.11.2015 року № 79/К-2015 «Про призначення радника голови районної державної адміністрації», ОСОБА_1 було призначено радником голови Роздільнянської районної державної адмiнiстрацiп на громадських засадах.

Розпорядженням голови Роздільнянської районної державної адміністрації вiд 07.12.2015 року № 86/к-2015 «Про призначення ОСОБА_1 ». ОСОБА_1 було призначено на посаду першого заступника голови Роздільнянської районної державної адміністрації з 08.12.2015 року, присвоєно 9 ранг державного службовця.

3 22.06.2016 по 29.05.2017 року позивач виконував обов`язки голови Роздільнянської районноп державної адмiнiстрацiї вiдповiдно до Розпорядженням першого заступника голови Роздільнянськоп районної державної адмiнiстрацiї вiд 21.06.2016 року N 42/к-2016 «Про виконання обов`язків голови Роздільнянської районної державної адміністрації».

Судом встановлено, що з 01.10.2018 року по теперішній час ОСОБА_1 є вiйськовослужбовцем за контрактом Збройних Сил України та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується копіями контрактів ЗСУ від 01.10.2018 року та від 22.09.2021 року, та копією військового квитка наявного в матеріалах справи.

Розпорядженням голови Роздільнянської районної державної адміністрації від 28.09.2018 року № 28/к-2018 «Про увільнення ОСОБА_1 » позивача було увільнено від роботи з 01.10.2018 року у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом до військової частини НОМЕР_1 на строк до фактичного звільнення, зі збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку (частина 1 вищезгаданого розпорядження).

У 2021 році ОСОБА_1 уклав новий контракт з військовою частинною НОМЕР_1 , на підставі чого голова Роздільнянської районної державної адмiнiстрації видав розпорядження від 01.10.2021 року № 29/к-2021 «Про увільнення ОСОБА_2 » на строк до закінчення контракту або дня фактичного звільнення, зі збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку (пункт 1 вищезгаданого розпорядження).

19.07.2022 року позивача було повідомлено листом Керівника апарату районної державної адміністрації № 894/4/02/01-36 про видання розпорядження голови/начальника Роздільнянської районної державної/військової адміністрації вiд 19.07.2022 року № 16/Ак-2022 «Про внесення змін до розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації вiд 01.10.2021 року № 29/к-2021 «Про увільнення ОСОБА_2 »», а саме коригування пункту 1 вищезазначеного розпорядження замінивши слова «зі збереження місця роботи, посади і середнього заробітку» словами «зі збереження місця роботи і посади».

Вказані дії Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області щодо протиправного припинення виплати середнього заробітку з 19 липня 2022 року, послугували підставою для звернення позивача до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області від 19.07.2022 року № 16/Ак-2022 "Про внесення змін до розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації вiд 01.10.2021 року № 29/к- 2021 "Про увільнення ОСОБА_1 ", є такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Згідно з ч. 2 ст. ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання служби військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України "Про освіту".

За громадянами України, які призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, не припиняється державна реєстрація підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. У разі непровадження ними підприємницької діяльності у період проведення мобілізації нарахування податків і зборів таким фізичним особам - підприємцям не здійснюється.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 1 липня 2022 року № 2352-IX до ст.119 КЗпП України внесено зміни, зокрема, у частині третій статті 119 слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» замінено словами «зберігаються місце роботи і посада».

Згідно положень ст.119 КЗпП України в редакції чинній з 01.07.2022 року, на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватися у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу" і Закону «Про альтернативну (невійськову) службу", «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.

За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Гарантії, визначені у частині третій цієї статті, зберігаються за працівниками, які під час проходження військової служби отримали поранення (інші ушкодження здоров`я) та перебувають на лікуванні у медичних закладах, а також потрапили у полон або визнані безвісно відсутніми, на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України після їх звільнення з військової служби у разі закінчення ними лікування в медичних закладах незалежно від строку лікування, повернення з полону, появи їх після визнання безвісно відсутніми або до дня оголошення судом їх померлими.

Гарантії, визначені у частині третій цієї статті, не поширюються на осіб рядового та начальницького складу служби цивільного захисту, а в частині збереження місця роботи, посади - також на осіб, які займали виборні посади в органах місцевого самоврядування та строк повноважень яких закінчився.

Отже, вказаними змінами скасовано збереження середнього заробітку за мобілізованими працівниками.

Відповідно до п.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 1 липня 2022 року № 2352-IX цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Відтак, компенсація з бюджету середнього заробітку на підприємстві (в установі/організації), де працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності здійснюється по 18.07.2022 включно, тобто до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99у справі № 1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) констатовано, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення у рішенні Конституційного суду України від 05.04.2001 № 3-рп, в якому зазначено, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів. Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності ним законом або іншим нормативно-правовим актом. Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначене також узгоджується з рішенням Конституційного суду України від 02.07.2002 № 13-рп, в якому зазначено, що суть положення статті 58 Конституції України про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі полягає в тому, що дія законів та інших нормативно-правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття ними чинності, і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності.

Таким чином, відповідні нормативно - правові акти регулюють відносини, які виникли після набрання ними чинності, та у жодному разі не можуть розповсюджуватися на правовідносини, котрі існували до їх прийняття (набрання чинності).
Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Так, судом з`ясовано, що у 2021 році ОСОБА_1 уклав новий контракт з військовою частинною НОМЕР_1 , на підставі чого голова Роздільнянської районної державної адмiнiстрації видав розпорядження від 01.10.2021 року № 29/к-2021 «Про увільнення ОСОБА_2 » на строк до закінчення контракту або дня фактичного звільнення, зі збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку (пункт 1 вищезгаданого розпорядження).

Тобто, вказане Розпорядження приймалось відповідачем, у зв`язку з продовженням контракту про проходження позивачем військової служби.

При цьому, 19.07.2022 року позивача було повідомлено листом Керiвника апарату районної державної адмiнiстрацiї № 894/4/02/01-36 про видання розпорядження голови/начальника Роздільнянської районної державної/вiйськової адмiнiстрацiї вiд 19.07.2022 року № 16/Ак-2022 «Про внесення змін до розпорядження голови Роздільнянської районної державної адмiнiстрацiї вiд 01.10.2021 року № 29/к-2021 «Про увільнення ОСОБА_2 »», а саме коригування пункту 1 вищезазначеного розпорядження, замінивши слова - «зі збереження місця роботи, посади і середнього заробітку» словами - «зі збереження місця роботи і посади».

Відповідачем зазначено, що Розпорядження голови/начальника Роздільнянської районної державної/вiйськової адмiнiстрацiї вiд 19.07.2022 року № 16/Ак-2022 «Про внесення змін до розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації вiд 01.10.2021 року № 29/к-2021 «Про увільнення ОСОБА_2 » прийнято у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 1 липня 2022 року № 2352-IX.

Таким чином, з наведеного вбачається, що Розпорядженням вiд 19.07.2022 року № 16/Ак-2022 внесено зміни до Розпорядження вiд 01.10.2021 року № 29/к-2021, у зв`язку зі зміною нормативного регулювання, яке набрало чинності з 01.07.2022 року, що відповідно протирічить принципу неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів.
Відтак, враховуючи окреслене, суд доходить висновку, що спірне Розпорядження голови/начальника Роздільнянської районної державної/військової адміністрації вiд 19.07.2022 року № 16/Ак-2022 «Про внесення змін до розпорядження голови Роздільнянської районної державної адмiнiстрацiї вiд 01.10.2021 року № 29/к-2021 «Про увільнення ОСОБА_2 », прийняте відповідачем всупереч вимогам чинного законодавства, а отже є протиправним, та підлягає скасуванню.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, з урахуванням чого підлягають задоволенню, шляхом визнання протиправним та скасування Розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області від 19.07.2022 року № 16/Ак-2022 "Про внесення змін до розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації вiд 01.10.2021 року № 29/к- 2021 "Про увільнення ОСОБА_1 "

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, підлягають задоволенню, з вищеокреслених підстав.

Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 90, 139, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати Розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області від 19.07.2022 року № 16/Ак-2022 "Про внесення змін до розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації вiд 01.10.2021 року № 29/к- 2021 "Про увільнення ОСОБА_1 ".

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області (Незалежності, 9, м. Роздільне, 67400, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок..

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Ю.В. Харченко