Справа № 420/3319/21
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3319/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Цховребової М.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фермерського господарства «АГРО-ТУР» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Фермерського господарства «АГРО-ТУР» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача по виключенню позивача з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2021 року;

- зобов`язати відповідача поновити позивача в реєстрі платників єдиного податку.

Ухвалою суду від 10.03.2021 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно зі змістом адміністративного позову, позивач просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, з таких підстав, зокрема:

- позивач є сільськогосподарським виробником, у якого частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює 75 відсотків (абз. 4 п. 291.4 ст. 291 ПКУ) та у встановлений законом порядок отримало статус платника єдиного податку четвертої групи;

- 26 лютого 2021 року на адресу позивача від відповідача надійшов лист № 2494/6/15-32-18-10-07 від 17.02.2021 року, посилаючись на п. 291.5-1.3, п. 291.5-1 ст. 291 ПКУ України відповідач зазначив, що відповідно ІС «податковий блок», а саме інтегрованих карток платника (ІКП) позивача станом на 01 січня 2021 року рахується податковий борг в сумі 7635,93 гривень за кодом бюджетної класифікації 18010600 (орендна плата з юридичних осіб), а тому позивач не є платником єдиного податку четвертої групи у 2021 році. У листі також було зазначено, що з 01.01.2021 року позивач є платником податків на загальній системі оподаткування та є зокрема, платником податку на прибуток;

- відповідачем було прийнято рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи. Як слідкує з витягу № 633 з реєстру платників єдиного податку позивача не є платником єдиного податку;

- в даному випадку, контролюючим органом має бути застосовано п.п. 299.11 ст. 299 ПК України, а підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку є встановлення контролюючим органом за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. Але відповідач не проводив у позивача жодної перевірки, при цьому борг не існував на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів;

- сума боргу складає заборгованість по орендній платі за землю за 2020 рік та становить 7635,93 гривень. Вказана сума боргу у відповідності до норм п. 287.4 ст. 287 ПКУ була своєчасно погашена, що підтверджується доданими до позову копіями квитанції та податкової накладної;

- позивач додатково сповіщає, що у 2020 році на підприємстві мало місце існування обставин непереборної сили;

- факт виникнення форс-мажору (непереборних обставин у 2019/2020 роках) підтверджується довідками Державної служби України з надзвичайних ситуацій гідметоорлогічного центру Чорного та Азовського морів № 1600/-009 від 15.09.2020 року та № 1601/-09 від 15.09.2020 року;

- дії відповідача по виключенню позивача з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2021 року вчинені суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам податкового законодавства, без дотримання порядку та не в спосіб спеціального законодавства, а відтак є протиправними.

Згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, із зазначенням таких фактичних обставин:

- за даними інформаційних систем баз даних контролюючого органу, по ФГ «Агро-Тур» () станом на 01 січня 2021 року рахується податковий борг в сумі 7635, 93 грн. за кодом бюджетної класифікації 18010600 (орендна плата з юридичних осіб);

- повноваження щодо засвідчення форс-мажорних обставин законодавством покладено на ТПП України та регіональні ТПП на підставі відповідних сертифікатів, а тому посилання позивача щодо існування обставин непереборної сили на підприємстві є лише власним міркуванням, що не підтверджується обставинами справи;

- контролюючим органом направлено письмову вмотивовану відмову ФГ «Агро-Тур» від 17.02.2021 року № 2496/6/15-32-18-10-07 у порядку, визначеному ст. 42 ПК України, в якій зазначено, що позивач не є платником єдиного податку четвертої групи у 2021 році (відповідно умов пп. 291.5-1.3 п. 291.5-1 ст. 291 ПК України). Зазначений лист є прийнятим рішенням контролюючого органу;

- враховуючи визначені вимоги законодавства, позивача законно було виключено з платників єдиного податку четвертої групи, у зв`язку з наявністю заборгованості станом на 01.01.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані пояснення, а також докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Листом від 17.02.2021 року № 2494/6/15-32-18-10-07 «Щодо неможливості підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік» (а.с.9-11) Головне управління ДПС в Одеській області, відповідно до функцій контролюючих органів, визначених пп. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України, та в межах компетенції, повідомило позивача про те, що:

- платники єдиного податку четвертої групи це сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків (абз. 4 п. 291.4 ст. 291 ПКУ);

- для набуття (підтвердження) статусу платника єдиного податку четвертої групи сільськогосподарським товаровиробником необхідно дотримуватися певних умов, а саме: мати у наявності земельні ділянки відповідного призначення; частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік не повинна бути меншою 75 відсотків; подати до контролюючих органів загальну та звітні податкові декларації з податку на поточний рік, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва відомості (довідку) про наявність земельних ділянок;

- поряд з цим, згідно з п. 291.5-1.3 п. 291.5-1 ст. 291 ПКУ не може бути платником єдиного податку четвертої групи «суб`єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник, внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин);

- сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року загальну та звітної податкової декларації з єдиного податку четвертої групи з додатками: розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва та відомості (довідку) про наявність земельних ділянок (п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПКУ);

- у відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю);

- земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України від 25 жовтня 2001 року № 2768-ІІІ зі змінами та доповненнями (далі Земельний кодекс);

- статтями 125, 126 Земельного кодексу встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»;

- згідно зі ст. 6 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» зі змінами та доповненнями право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону;

- суб`єкти господарювання, які не дотримались хоча б однієї з зазначених умов, не можуть обрати спрощену систему оподаткування четвертої групи;

- відповідно до ІС «Податковий блок», а саме інтегрованих карток платника (ІКП) ФГ «АГРО-ТУР» (податковий номер 38522061) станом на 1 січня 2021 року рахується податковий борг в сумі 7635,93 грн. за кодом бюджетної класифікації 18010600 (орендна плата з юридичних осіб);

- таким чином, фермерське господарство «АГРО-ТУР» (податковий номер 38522061) не є платником єдиного податку четвертої групи у 2021 році;

- зазначаємо, що з 01.01.2021 року підприємство є платником податків на загальній системі оподаткування та є зокрема, платником податку на прибуток.

Не погоджуючись з діями відповідача по виключенню позивача з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2021 року, позивач звернувся до суду із вищенаведеними позовними вимогами.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем також надано копії, зокрема (а.с.4-7, 11а-14):

- уточнюючої Податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2020 рік від 24.11.2020 року;

- Витягу № 633 з реєстру платників єдиного податку, сформованого щодо позивача 01.03.2021 року, в якому немає даних, зокрема, щодо: дати обрання або переходу на спрощену систему оподаткування; дати застосування ставки та групи; групи та ставки платника єдиного податку тощо;

- квитанції № 0.0..1 від 02.03.2021, з призначенням платежу: *;101;38522061;18010600; орендна плата з юридичних осіб за землю за листопад 2020 р., в загальній сумі 8000,00 грн.;

- Довідки Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 15.09.2020 р. № 1600/-09, адресованої позивачу, про несприятливі погодні умови восени 2019 р., у зимовий період 2019-2020 р.р. та весняний період 2020 р. щодо стану озимих культур на території Кодимського району Одеської області, згідно з якою засушливі умови у восени 2019 р., несприятливі явища навесні 2020 р. (дефіцит опадів, недостатнє і незадовільне зволоження ґрунту, заморозки, низька відносна вологість повітря) негативно впливали на розвиток та формування врожаю та могли спричинити пошкодження і загибель озимої пшениці та озимого ячменю на землях ФГ «АГРО_ТУР» Кодимського району Одеської області;

- Довідки Гідрометеорологічного центру Чорного і Азовського морів від 15.09.2020 р. № 1601/-09, адресованої позивачу, про несприятливі погодні умови у весняно-літній період 2020 року щодо стану посівів пізніх культур на території Кодимського району Одеської області, згідно з якою посушливі умови у весняно-літній період 2020 року негативно впливали на розвиток та формування врожаю кукурудзи та соняшника на землях ФГ «АГРО ТУР» Кодимського району Одеської області.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, відповідачем суду також надано копію інтегрованої картки позивача, як платника орендної плати з юридичних осіб з 31.12.2020 по 31.032021 а.с.26-27), відповідно до якої, зокрема: - дата операції 31.01.2021; - код операції М01; сума операції ; - сплачено до бюджету ; - недоїмка 7635,93; - заборгованість, всього 7635,93.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України (в редакції, чинній до 01.01.2022 року), у таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України (в редакції, чинній з 01.01.2022 року), суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі ПК України).

Відповідно до пункту 299.1 статті 299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Згідно з п. 299.2 ст. 299 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Відповідно до абз. 2 п. 299.11 ст. 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.

Згідно з п. 298.8 ст. 298 ПК України порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.8 цієї статті.

Відповідно до пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року:

загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Фізичні особи - підприємці, які подали заяву про обрання ними спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для четвертої групи, вперше подають визначену цим підпунктом звітність протягом 20 календарних днів з дня подання такої заяви.

Відповідно до пп. 291.5-1.3 п. 291.5 ст. 291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи суб`єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

На підставі вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позиція відповідача зі спірних питань є помилковою, такою, що не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, та/або фактичним обставинам справи, з таких підстав.

Судом встановлено, що листом від 17.02.2021 року № 2494/6/15-32-18-10-07 «Щодо неможливості підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік» Головне управління ДПС в Одеській області, відповідно до функцій контролюючих органів, визначених пп. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України, та в межах компетенції, повідомило позивача про таке:

- платники єдиного податку четвертої групи це сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків (абз. 4 п. 291.4 ст. 291 ПКУ);

- для набуття (підтвердження) статусу платника єдиного податку четвертої групи сільськогосподарським товаровиробником необхідно дотримуватися певних умов, а саме: мати у наявності земельні ділянки відповідного призначення; частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік не повинна бути меншою 75 відсотків; подати до контролюючих органів загальну та звітні податкові декларації з податку на поточний рік, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва відомості (довідку) про наявність земельних ділянок;

- поряд з цим, згідно з п. 291.5-1.3 п. 291.5-1 ст. 291 ПКУ не може бути платником єдиного податку четвертої групи «суб`єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник, внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин);

- сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року загальну та звітної податкової декларації з єдиного податку четвертої групи з додатками: розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва та відомості (довідку) про наявність земельних ділянок (п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПКУ);

- у відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю);

- земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України від 25 жовтня 2001 року № 2768-ІІІ зі змінами та доповненнями (далі Земельний кодекс);

- статтями 125, 126 Земельного кодексу встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»;

- згідно зі ст. 6 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» зі змінами та доповненнями право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону;

- суб`єкти господарювання, які не дотримались хоча б однієї з зазначених умов, не можуть обрати спрощену систему оподаткування четвертої групи;

- відповідно до ІС «Податковий блок», а саме інтегрованих карток платника (ІКП) ФГ «АГРО-ТУР» (податковий номер 38522061) станом на 1 січня 2021 року рахується податковий борг в сумі 7635,93 грн. за кодом бюджетної класифікації 18010600 (орендна плата з юридичних осіб);

- таким чином, фермерське господарство «АГРО-ТУР» (податковий номер 38522061) не є платником єдиного податку четвертої групи у 2021 році;

- зазначаємо, що з 01.01.2021 року підприємство є платником податків на загальній системі оподаткування та є зокрема, платником податку на прибуток.

З встановленого вбачається, що листом від 17.02.2021 року № 2494/6/15-32-18-10-07 «Щодо неможливості підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік» відповідач здійснив висновок (встановив), що позивач не є платником єдиного податку четвертої групи у 2021 році, на підставі інтегрованих карток платника позивача, відповідно до яких станом на 1 січня 2021 року рахується податковий борг в певній сумі з орендної плати з юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, в рішенні Верховного Суду № 2240/2504/18 від 12 квітня 2019 року зазначено, зокрема:

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

За положеннями пункту 299.2 цієї статті центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Щорічне підтвердження статусу платника єдиного податку, умови та порядок такого підтвердження встановлені правилами підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України.

Таким чином, оскільки з 01 січня 2018 року позивач автоматично набув статусу платника єдиного податку четвертої групи, контролюючий орган зобов`язаний внести відповідні відомості до реєстру платників єдиного податку та інформаційних мереж, а також на вимогу позивача надати підтвердження його статусу (довідку).

Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що у межах спірних відносин йдеться про підтвердження статусу платника єдиного податку, а не про обрання або перехід на спрощену систему оподаткування.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи контролюючого органу про наявність позивача податкового боргу у розмірі 68 636 грн. 23 коп., як підставу відмови у підтверджені статусу платника єдиного податку з посиланням на норми пп. 291.5-1.3. п. 291.5-1 ст. 291 ПК України, оскільки ці норми встановлюють умови за якими суб`єкти господарювання не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи. Умовою, яка виключає набуття цього статусу, серед іншого, є податковий борг станом на 1 січня базового (звітного) року, і ця умова не стосуються підтвердження статусу такого платника.

Колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що позивач у даному випадку з 01 січня 2018 року став платником єдиного податку четвертої групи, оскільки вимоги пп. 291.5-1.3. п. 291.5-1 ст. 291 Податкового кодексу України щодо відмови в такій реєстрації (неможливості застосування спрощеної системи оподаткування) за наявності податкового боргу до спірних правовідносин не застосовуються.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що способом реалізації владних управлінських функцій за наявності встановлення обставин під час проведення документальної перевірки, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку. Проте, відповідачем документальна перевірка позивача не проводилась, а рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку не приймалося.

Також, в рішенні Верховного Суду від 19 червня 2020 року по справі № 822/758/17 зазначено, зокрема:

При цьому посилання Кам`янець-Подільської ОДПІ на наявність у позивача податкового боргу як на підставу для відмови в підтверджені статусу платника єдиного податку відповідно до підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 Податкового кодексу України суди попередніх інстанцій обґрунтовано не взяли до уваги, оскільки положення зазначеної норми встановлюють умови, за яких суб`єкти господарювання не можуть набувати статус платника єдиного податку четвертої групи, однак не стосуються підтвердження статусу такого платника.

Більше того, способом реалізації владних управлінських функцій у разі встановлення обставин під час проведення документальної перевірки, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Проте, як з`ясовано судами, перевірка ТОВ «Сварог-Дністер» контролюючим органом не проводилася.

Аналогічні висновки щодо застосування наведених норм права викладено в постановах Верховного Суду від 05 березня 2019 року у справі № 822/1676/18, від 19 квітня 2019 року у справі № 821/884/18, від 07 лютого 2019 року у справі № 804/3117/17.

По-перше, згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, відповідачем, по суті, визнаються фактичні обставини справи, зокрема, що: позивач набув статусу платника єдиного податку четвертої групи; позивача виключено з платників єдиного податку четвертої групи, у зв`язку з наявністю заборгованості станом на 01.01.2021 року.

З урахуванням наданих сторонами документів, наявних в матеріалах справи, у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Тому, згідно з ч. 1 ст. 78 КАС України, зазначені обставини, не підлягають доказуванню.

По-друге, жодних доводів, що відповідачем проводилась документальна перевірка позивача та приймалося рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку, відповідачем не наведено та належних, допустимих та достатніх доказів на їх підтвердження не надано.

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, зокрема, що: контролюючим органом направлено письмову вмотивовану відмову ФГ «Агро-Тур» від 17.02.2021 року № 2496/6/15-32-18-10-07 у порядку, визначеному ст. 42 ПК України, в якій зазначено, що позивач не є платником єдиного податку четвертої групи у 2021 році (відповідно умов пп. 291.5-1.3 п. 291.5-1 ст. 291 ПК України); зазначений лист є прийнятим рішенням контролюючого органу.

Щодо наведеного обґрунтування відповідача заперечень проти позовних вимог слід зазначити, що норми ПКУ не передбачають встановлення певної форми рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку. Таке рішення надається платнику податків у письмовій формі за підписом керівника контролюючого органу з обов`язковим зазначенням підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Проте, виходячи з вищенаведеного змісту листа від 17.02.2021 року № 2494/6/15-32-18-10-07, яким Головне управління ДПС в Одеській області повідомило позивача про вищенаведені обставини, за змістом цей лист-повідомлення не є рішенням про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку, прийнятим за результатами проведення відповідачем виїзної документальної перевірки позивача.

Отже, позиція відповідача зі спірних питань є необґрунтовано, недоведеною та безпідставною, такою, що не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, та фактичним обставинам справи.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.

При цьому слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.), відповідно

суд, із застосуванням положень ч. 2 ст. 9 КАС України, дійшов висновків, що:

- оскаржувані дії по виключенню позивача з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2021 року, вчинені відповідачем: не на підставі та не у спосіб, що визначені чинним законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці дії, тому вони є протиправними, відповідно

- адміністративний позов, в тому числі похідні вимоги позивача зобов`язального характеру, підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову додано квитанцію від 03.03.2021 року на суму 2270,00 грн. (а.с.8)

Відповідно, стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль коп.).

Згідно з п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України (в редакції, чинній до 17.07.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, процесуальні строки щодо розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року № 731-ІХ, який набрав чинності 17.07.2020 року, зокрема, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2022 р. № 928) до 31 грудня 2022 р. на території України продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України.

Справу розглянуто, рішення прийнято та складено також з урахуванням: часу тимчасової непрацездатності головуючого судді, в тому числі спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; часу перебування головуючого судді у відпустці; фактичного часу забезпечення суду електроенергією; часу повітряних тривог; наказу голови Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2022 року № 9-ОС/Д/С «Про особливий режим роботи Одеського окружного адміністративного суду»; статей 10, 12-2, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»; Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»; законів України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», якими затверджено Укази Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022, від 22.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022; рішення Ради суддів України від 24.02.2022 № 9.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 194, 195, 205, 241-246, 250, 255, 295, Прикінцевими та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов Фермерського господарства «АГРО-ТУР» (місцезнаходження: с. Круті, Кодимський район, Одеська область, 66042; ідентифікаційний код юридичної особи: 38522061) до Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу: 44069166) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області по виключенню Фермерського господарства «АГРО-ТУР» з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2021 року.

Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області поновити Фермерське господарство «АГРО-ТУР» в реєстрі платників єдиного податку.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства «АГРО-ТУР» суму судового збору в розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль коп.).

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова