Справа № 160/11105/21
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 160/11105/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року (головуючий суддя Кадникова Г.В.)

у справі № 160/11105/21

за позовом ОСОБА_1 ,

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області від 04.03.2021 року №19 в частині не зарахування позивачу періоду роботи з 16.04.2002 по 08.04.2005 до пільгового стажу за Списком №1 та до загального страхового стажу роботи;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу період роботи на посаді підземного електрослюсаря чергового і з ремонту обладнання з 16.04.2002 по 08.04.2005 до пільгового стажу за Списком № 1 та до загального страхового стажу роботи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся із заявою до відповідача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, проте відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю пільгового стажу роботи. Позивач вважає рішення відповідача протиправним, оскільки відповідачем безпідставно не зараховано період його роботи з 16.04.2002 по 08.04.2005 до пільгового стажу за Списком №1.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визначити загальний пільговий стаж ОСОБА_1 , що складає 25 років 0 місяців 9 днів.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.03.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що на підставі рішення комісії №19 від 04.03.2021 відповідачем зараховано період роботи позивача з 16.04.2002 по 08.04.2005 до пільгового стажу за Списком №1, проте підставою відмови у призначенні пенсії є недостатність пільгового стажу у сукупності. Суд не погодився з висновками, викладеними відповідачем у листі №0400-010303-8/55693 від 19.04.2021, оскільки за підрахунком стажу позивача за наявними у матеріалах справи доказами, пільговий стаж останнього складає 25 років 0 місяців 9 днів, що відповідно є підставою для призначення пенсії на пільгових умовах.

Судом також зазначено, що оскільки позивачем не заявлено позовну вимогу щодо визначення сукупного стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, а останній лише вважав, що підставою відмови є не зарахування певного періоду, при цьому, матеріалами справи встановлено необхідність ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача з боку відповідача, суд вважає за необхідне в цій частині вийти за межі позовних вимог, шляхом зобов`язання відповідача визначити загальний пільговий стаж позивача, що складає 25 років 0 місяців 9 днів.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідач зазначає, що згідно ч.3 ст.114 Закону №1058 для призначення пенсії незалежно від віку у позивача недостатньо пільгового стажу. 04.03.2021 Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за результатами розгляду заяви позивача та наданих бухгалтерських документах прийнято рішення, яким підтверджено період роботи позивача в ДП «Кривбасреструктуризація» з 16.04.2002 по 08.04.2005 для зарахування до пільгового стажу за Списком №1. Отже, спір з приводу зарахування до загального та пільгового стажу зазначеного періоду відсутній. Крім того, відповідач звертає увагу, що вирахування точної кількості пільгового стажу особи є повноваженнями відповідача. В даному випадку, суд першої інстанції обчислює пільговий стаж позивача самостійно та вказує, що він становить 25 років 00 місяців 09 днів, що є хибним, оскільки пільговий стаж позивача за професіями, передбаченими постановою Кабінету Міністрів України № 202 (25 років, ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV) в цілому становить 23 роки 06 місяців 15 днів: 22 роки 00 місяців 15 днів робота прямо передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 202 25 років, ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV та плюс 01 рік 06 місяців 00 днів пільгове зарахування згідно роз`яснення № 8 від 20.01.1992 Мінсоцзабезпечення України, роботи за Списком №1 до роботи за професіями, передбаченими постановою Кабінету Міністрів України № 202 (25 років)).

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем в частині задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду на предмет його законності та обґрунтованості в цій же частині.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 19.03.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

04.03.2021 Комісією при Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області за результатами розгляду заяви позивача та наданих документів прийнято рішення №19, в якому зазначено, що позивач працював в шахті Гігант-Дренажна, В/О Кривбасруда з 16.04.2002 по 08.04.2005 підземним електрослюсарем черговим і з ремонту обладнання. Наданими документами не підтверджено, що заявник працював в рудниках для видобутку руд та інших корисних копалин з вмістом (в тому числі і у вміщуючи породах) двоокису кремнію 10 відсотків і більше або за наявності газодинамічних явищ, гірничних ударів. В наказі від 20.01.1998 №12 в/о «Кривбасруда», про створення в складі об`єднання шахт «Першотравнева-Дренажна» і «Гігант-Дренажна» зазначено, що у зв`язку з вичерпанням запасів природо-багатих руд, на шахтних полях шахт «Першотравнева» і «Гігант» і економічної недоцільності виробництва магнетитових кварцитів прийнято рішення про ліквідацію шахт і переведення їх в спеціальний режим гідрозахисту. Відповідно до наказу про атестацію робочих місць від 03.08.2000 №141 управління «Кривбасреструктуризація» електрослюсарі чергові і з ремонту обладнання шахт «Гігант-Дренажна» атестовані за Списком №1, тому підтверджено період роботи з 16.04.2002 по 08.04.2005 для зарахування до пільгового стажу за Списком №1.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направлено позивачу лист №0400-010303-8/55693 від 19.04.2021 про відмову у призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу роботи, оскільки страховий стаж позивача складає 29 років 1 місяць 9 днів, пільговий стаж згідно постановою Кабінету Міністрів України №202 - 22 роки 0 місяців 15 днів, пільговий стаж за списком №1 - 01 рік 06 місяців 00 днів.

Вважаючи протиправною відмову відповідача зарахувати період роботи на посаді підземного електрослюсаря чергового і з ремонту обладнання з 16.04.2002 по 08.04.2005 до пільгового стажу за Списком № 1 та до загального страхового стажу роботи, позивач звернувся до суду з цим позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Однією з основних умов зарахування відповідних періодів стажу є зайнятість на цих роботах повний робочий день.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV у цьому Законі, серед інших, наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (абзац третій частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з абзацом першим частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею 14, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до стажу:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем зараховано період роботи позивача з 16.04.2002 по 08.04.2005 до пільгового стажу за Списком №1, що виключає спір між сторонами у цій частині.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з факту відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 через відсутність необхідного пільгового стажу роботи - не менше 25 років, про що позивач повідомлений відповідачем у листі №0400-010303-8/55693 від 19.04.2021.

Втім, в даному випадку позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні від 04.03.2021 №19 в частині не зарахування позивачу періоду роботи з 16.04.2002 по 08.04.2005 до пільгового стажу за Списком №1 та до загального страхового стажу роботи; та зобов`язання відповідача зарахувати позивачу період роботи на посаді підземного електрослюсаря чергового і з ремонту обладнання з 16.04.2002 по 08.04,2005 до пільгового стажу за Списком № 1 та до загального страхового стажу роботи.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Так, предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення, а підставою позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які складаються із фактів, що тягнуть за собою певні правові наслідки: зміну чи припинення правовідносин.

Водночас предмет позову кореспондує із способами судового захисту права (змістом позову), які визначені статтею 5 КАС України.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29 травня 2018року у справі №800/341/17 (9991/944/12) і від 12 листопада 2019року у справі №9901/21/19 зазначила, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин, про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову (постанови Верховного Суду від 6березня 2019року у справі №571/1306/16-ц, від 29травня 2019року у справі №2-3632/11, від 15липня 2019року у справі №235/499/17, від 17липня 2019року у справі №523/3612/16-ц, від 24липня 2019року у справі №760/23795/14-ц, від 25вересня 2019року у справі №642/6518/16-ц, від 30жовтня 2019року у справі №390/131/18, від 6листопада 2019року у справах №464/4574/15-ц, №756/17180/14-ц, від 13листопада 2019року у справі №697/2368/15-ц, від 4грудня 2019року у справі №635/8395/15-ц, від 1квітня 2020року у справі №686/24003/18, від 1 липня 2020 року у справі №287/575/16-ц, від 19серпня 2020року у справі №287/587/16-ц). Таким чином, принцип стабільності є визначальним щодо можливості виходу за межі позовних вимог.

Наведене означає, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до адміністративного суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом, не повинен виходити за межі цих вимог. Тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог (постанова Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі №824/399/17-а).

Відповідно, право особи звернутися до суду з самостійно визначеними позовними вимогами узгоджується з обов`язком суду здійснити розгляд справи в межах таких вимог. Вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів неможливий у заявлений позивачем спосіб. Такий вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява (постанова Верховного Суду від 24вересня 2019року у справі №819/1420/15).

Такі повноваження суду щодо визначення меж розгляду адміністративної справи є субсидіарними, не можуть змінювати предмет спору, а лише стосуються обсягу захисту порушеного права (постанова Верховного Суду від 7лютого 2020 року у справі №826/11086/18).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, суд зв`язаний предметом і розміром заявлених вимог, а враховуючи те, що у цій справі позивач вважає протиправним не зарахування певного періоду його роботи до пільгового стажу за Списком № 1 та до загального стажу, у зв`язку з чим оскаржує рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області, але не ставить питання щодо правомірності рішення органу Пенсійного фонду про відмову в призначенні йому пенсії на пільгових умовах, тому суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді даної адміністративної справи, суд першої інстанції неправомірно вийшов за межі позовних вимог, обчисливши пільговий стаж позивача, та зазначивши, що він становить 25 років 00 місяців 09 днів, оскільки фактично дослідив та надав оцінку правовідносинам, що не становили предмет спору у цій справі.

Окрім того, враховуючи, що дії відповідача з визначення пільгового стажу позивача останнім не оскаржувались, неправомірність таких дій органу Пенсійного фонду не встановлена, суд втрутився у безпосередню дискрецію органів Пенсійного фонду України, шляхом зобов`язання відповідача визначити загальний пільговий стаж позивача, що складає 25 років 00 місяців 09 днів, оскільки вирахування точної кількості пільгового стажу особи є виключно повноваженнями відповідача,

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції під час розгляду справи неправильно застосував норми права, що призвело до прийняття неправильного рішення, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відому в позові.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року у справі № 160/11105/21 скасувати, прийняти нове рішення.

У позові відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко