Справа № 380/8526/22
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/8526/22 пров. № А/857/12074/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Кухтея Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі №380/8526/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій,

суддя в 1-й інстанції Качур Р.П.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач, Головне управління ПФУ у Львівській області, апелянт), у якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в зарахуванні до страхового та пільгового стажу і до розрахунку середньої заробітної плати періоду роботи з 01.05.2020 до 05.01.2022 у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля»»;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового та підземного (пільгового) стажу за Списком №1 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» і до розрахунку середньої заробітної плати позивачу період роботи з 01.05.2020 до 05.01.2022 у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова»» Державного підприємства «Львіввугілля» та провести перерахунок і виплату пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ч. 1 ст. 33 та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дати призначення пенсії, тобто 09.02.2022, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначено протиправність, на думку позивача, відмови відповідача у зарахуванні періоду з 01.05.2020 по 05.01.2022 у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова»» Державного підприємства «Львіввугілля». На думку позивача, він не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо повноти сплати страхових внесків. Позивач вважає, що такі дії відповідача щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу спірного періоду порушують його права, відтак він звернувся до суду із цим позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 позов задоволено повністю; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо незарахування до пільгового (спеціального) стажу за списком №1 періоду роботи ОСОБА_2 у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова»» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.05.2020 по 05.01.2022 та у відмові у перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням вказаного стажу, відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 09.02.2022; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за Списком №1 період роботи ОСОБА_2 у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова»» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.05.2020 по 05.02.2021 та здійснити ОСОБА_1 з 09.02.2022 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності, з урахуванням вказаного стажу, згідно зі ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням раніше виплаченої пенсії; стягнуто на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 992,40 грн. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

При призначенні пенсії по ІІІ групі інвалідності внаслідок професійного захворювання за період роботи позивача з 01.05.2020 по 05.01.2022 не зараховано до страхового стажу, до стажу роботи за Спискоа №1 з повним робочим днем під землею, оскільки згідно з Індивідуальними відомостями про застраховану особу Форми ОК-5 за вказаний період відсутні відомості про сплату страхових внесків ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля».

Відповідач вказує, що із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії позивач не звертався. Рішення про відмову в перерахунку пенсії стосовно позивача відповідачем не приймалося.

За таких обставин, вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно із записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 18.08.1992 у позивача, ОСОБА_2 наявний такий трудовий стаж (а.с. 5-9):

- з 18.08.1992 прийнятий слюсарем по ремонту обладнання котелень 1 розряду Червоноградського управління «Укрзахідвугілля»;

- з 09.06.1993 звільнений з роботи в зв`язку з призовом на службу в армію;

- з 29.05.1995 прийнятий учнем гірничого робітника підземного першого розряду з повним робочим днем в шахті;

- з 14.08.1995 переведений гірничим робітником підземним третього розряду з повним робочим днем в шахті;

- з 28.02.1997 переведений учнем стволового підземного третього розряду з повним робочим днем в шахті;

- з 21.03.1997 переведений стволовим підземним третього розряду з повним робочим днем в шахті;

- з 01.11.1998 звільнений згідно з п. 1 статті 36 КЗпП України (за угодою сторін);

- з 13.10.2009 прийнято учнем гірника підземним першого розряду з повним робочим днем під землею у Державному підприємстві «Шахта «Зарічна»»;

- з 29.10.2009 по 11.11.2009 проходив виробничу практику учнем гірника підземним з повним робочим днем під землею;

- з 12.11.2009 переведений гірником підземним третього розряду з повним робочим днем під землею;

- з 01.03.2011 направлений на курси гірників з ремонту гірничих виробок підземних з відривом від виробництва в Червоноградський УКК;

- з 31.03.2011 по 18.05.2011 проходив виробничу практику учнем гірника з ремонту гірничих виробок підземним з повним робочим днем під землею;

- з 24.05.2011 переведений гірником з ремонту гірничих виробок підземним четвертого розряду з повним робочим днем під землею;

- з 06.12.2011 направлений на курси прохідників в Червоноградський УКК з відривом від виробництва;

- з 04.01.2012 по 28.02.2012 проходив виробничу практику учнем прохідника з повним робочим днем під землею;

- з 03.03.2012 переведений прохідником підземним п`ятого розряду з повним робочим днем під землею;

- з 19.08.2014 направлений на курси МІВМ підземних з відривом від виробництва в Червоноградський УКК;

- з 10.09.2014 по 10.11.2014 проходив виробничу практику МІВМ з повним робочим днем під землею;

- з 13.11.2014 переведений машиністом гірських вишкових машин підземних п`ятого розряду з повним робочим днем під землею;

- з 30.01.2015 звільнений згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП України;

- з 23.02.2015 прийнятий по переводу прохідником підземним п`ятого розряду з повним робочим днем під землею;

- з 05.01.2022 звільнений з роботи в зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи (проф. захворювання) згідно з п. 2 ст. 40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги в розмірі місячного середнього заробітку та одноразової допомоги у розмірі двомісячного середнього заробітку за стаж роботи згідно з колективним договором.

Відповідно до листа від 20.05.2022 за №1300-5903-8/42483, позивачу з 09.02.2022 по 28.02.2023 призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності, як особі з інвалідністю внаслідок професійного захворювання відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Для призначення пенсії ОСОБА_1 враховано період заробітної плати з 01.10.2019 по 30.04.2020 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації становить 2,33740. Загальний стразовий стаж позивача становить 17 років 02 місяці 19 днів, в тому числі 15 років 04 місяці 15 днів пільговий стаж за Списком №1 (стаж на підземних роботах). Період роботи на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля»» з 01.05.2020 по 31.01.2022 не враховано до страхового та пільгового стажу та до розрахунку середньої заробітної плати, оскільки на час призначення пенсії (дата звернення за призначенням пенсії 22.03.2022) підприємством не сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Також повідомлено, що Порядком №33-1 від 25.11.2021 визначено, що у разі, якщо відомості про нарахування та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за місяць, що передує місяцю подання особою заяви про призначення пенсії надійшли протягом чотирьох з дня звернення особи за призначенням пенсії, орган, що призначає пенсію, протягом місяця з дня надходження цих відомостей, переглядає прийняте рішення. Вказав, що пенсія призначена та виплачується згідно з нормами чинного законодавства (а.с. 13-14).

Позивач вважав дії Головного управління ПФУ у Львівській області щодо відмови йому в зарахуванні до страхового стажу та пільгового стажу (стажу на підземних роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком №1) періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова»» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.05.2020 до 05.01.2022, тому звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд першої інстанції зазначив, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страхових внесках не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Враховуючи зазначені висновки суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову та зазначає таке.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів забезпечує Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI (далі Закон №345-VI).

Згідно зі ст. 1 Закону №345-VI дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до ст. 8 Закону №345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу 1 «Гірничі роботи» Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461, передбачена зайнятість повний робочий день на підземних роботах.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №1058-IV) страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Пунктом 1 ст. 24 Закону №1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону №1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі ч. 1 ст. 16 Закон №1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку.

Цьому праву кореспондує обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески незалежно від фінансового стану платника.

За п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Відповідно до ст. 4 Закону №2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Статтею 26 Закону №2464-IV передбачено, що посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Викладене зумовлює висновок про те, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 у спірний період з 01.05.2020 по 05.01.2022 працював прохідником підземним п`ятого розряду з повним робочим днем під землею.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що період роботи на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» з 01.05.2020 по 31.01.2022 не враховано до страхового та пільгового стажу та до розрахунку середньої заробітної плати, оскільки на час призначення пенсії (дата звернення за призначенням пенсії 22.03.2022) підприємством не сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач жодним чином не стверджує про відсутність відповідного стажу у позивача.

Тобто внаслідок невиконання Шахтою «Лісова» ДП «Львіввугілля», обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України, позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Отже, обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на роботодавця позивача - Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля», який зобов`язаний здійснювати нарахування внесків та утримання таких із заробітної плати позивача.

Крім цього, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу ОСОБА_2 спірного періоду його роботи.

Вказаний висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеним у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 05.12.2019 у справі №242/2536/16-а, від 06.07.2020 у справі №242/2179/17.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов підлягає задоволенню, оскільки наявність заборгованості Шахти «Лісова» ДП «Львіввугілля» по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу ОСОБА_2 спірного періоду його роботи, а тому відповідач протиправно відмовив позивачу у зарахуванні до його пільгового страхового стажу періоди роботи 01.05.2020 по 31.01.2022 та у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Таким чином, апеляційна скарга ГУ ПФУ у Львівській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З цих підстав, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі №380/8526/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. В. Кухтей
Повне судове рішення складено 21 грудня 2022 року