Справа № 240/28671/21
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/28671/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко Анна Василівна

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

06 грудня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Чорнокнижник О.В.,

представника відповідача: Карповича А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу дочірнього підприємства "Агрофірма "Немиринецька" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом Управління Держпраці у Житомирській області до дочірнього підприємства"Агрофірма "Немиринецька" про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В :

Управління Держпраці у Житомирській області звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому (з урахуванням заяви про зменшення та уточнення позовних вимог) просить застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Дочірнього підприємства "Агрофірма "Немиринецька", а саме негайно заборонити шляхом зупинення:

1) виконання робіт:

- вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів;

- відсторонити від роботи посадових осіб підприємства, які не пройшли навчання та перевірку з питань охорони праці;

- відсторонити від роботи працівників, які виконують роботи з підвищеною небезпекою та не пройшли щорічну перевірку знань з питань охорони праці;

2) експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки:

- об`єкта підвищеної небезпеки (АЗС, АГЗП);

- кран-балки без заводського та реєстраційного номера, за місцем знаходження майстерні;

- електрогосподарства, до усунення порушень зазначених в акті перевірки №1401/10-84 від 05.08.2021.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач не скористався правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу, що в силу ч.4 ст. 304 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу управління Держпраці у Житомирській області №1599 від 23.07.2021 та на підставі направлення на проведення перевірки №1401/10 від 23.07.2021, в період з 23.07.2021 по 05.08.2021 службовими особами управління Держпраці в Житомирській області проведено планову перевірку ДП "Агрофірма "Немиринецьке", розташованого за адресою: с.Немиринці, Ружинський район, Житомирська область, на предмет дотримання вимог законодавства у сферах охорони праці та промислової безпеки, гігієни праці. (а.с. 5).

За результатами перевірки складено акт №1401/10-84 від 05 серпня 2021 року (далі - акт перевірки), яким встановлено 15 порушень ДП "Агрофірма "Немиринецьке" нормативно-правових актів з охорони праці, з яких, зокрема порушення, визначені у рядку №1-4, 12, 13 розділу V таблиці, стали підставою для звернення до суду з метою застосування заходів реагування, оскільки можуть створювати загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

- відсутній дозвіл на виконання робіт та експлуатацію об`єктів, машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: Газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних та/або пожежонебезпечних зонах (АЗС, АГЗП); вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів, вантажопіднімальні крани механізми (Кран-балка без заводського та реєстраційного номера, місце знаходження майстерня), що є порушенням статті 21 Закону України "Про охорону праці", постанови КМУ від 26 жовтня 2011 року №1107 "Перелік робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки";

- відсутня декларація видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці: Роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра; зварювальні роботи, що є порушенням статті 21 Закону України "Про охорону праці", постанови КМУ від 26 жовтня 2011 року №1107 "Перелік робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки";

- не проведено ідентифікацію об`єкта підвищеної небезпеки, що є порушенням ст.9 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки»;

- відсутня декларація безпеки об`єкта підвищеної небезпеки, що є порушенням ст.10 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки»;

- посадові особи які відповідають за справний стан в підрозділах підприємства не всі пройшли навчання та перевірку знань за нормативно-правовими актами з охорони праці, додержання яких входить до їхніх функціональних обов`язків, що є порушенням статті 18 Закону України "Про охорону праці";

- працівники, які виконують роботи з підвищеною небезпекою, а також роботи, де є потреба у професійному доборі, не всі пройшли щорічну перевірку знань, що є порушенням статті 18 Закону України "Про охорону праці";

- відсутні виміри опору ізоляції, перехідних опорів, повного опору петлі фаза-нуль, що є порушенням статті 13 Закону України "Про охорону праці";

- відсутні захисні заземлення обладнання, машин, механізмів, устаткування на підприємстві, що є порушенням статті 13 Закону України "Про охорону праці".

Водночас, відповідно до заяви про зменшення позовних вимог (за вх.№78516/21) від 10.12.2021, не усунутими залишились 7 порушень, а саме:

- відсутній дозвіл на виконання робіт та експлуатацію об`єктів, машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів, вантажопіднімальні крани механізми (Кран-балка без заводського та реєстраційного номера, місце знаходження майстерня), що є порушенням статті 21 Закону України "Про охорону праці", постанови КМУ від 26 жовтня 2011 року №1107 "Перелік робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки";

- не проведено ідентифікацію об`єкта підвищеної небезпеки, що є порушенням ст.9 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки»;

- відсутня декларація безпеки об`єкта підвищеної небезпеки, що є порушенням ст.10 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки»;

- посадові особи які відповідають за справний стан в підрозділах підприємства не всі пройшли навчання та перевірку знань за нормативно-правовими актами з охорони праці, додержання яких входить до їхніх функціональних обов`язків, що є порушенням статті 18 Закону України "Про охорону праці";

- працівники, які виконують роботи з підвищеною небезпекою, а також роботи, де є потреба у професійному доборі, не всі пройшли щорічну перевірку знань, що є порушенням статті 18 Закону України "Про охорону праці", п.4.1. НПАОП 000-4.12-05 «Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці ;

- відсутні виміри опору ізоляції, перехідних опорів, повного опору петлі фаза-нуль, що є порушенням статті 13 Закону України "Про охорону праці", п.8.7.3 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів»;

- відсутні захисні заземлення обладнання, машин, механізмів, устаткування на підприємстві, що є порушенням статті 13 Закону України "Про охорону праці", п. 1.1.7 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів".

З метою недопущення спричинення шкоди життю та здоров`ю людей позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, у якому просить застосувати заходи реагування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.

Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України "Про охорону праці" №2694-ХІІ державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ядерної та радіаційної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Положення про Державну службу України з питань праці" від 11 лютого 2015 року №96 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Положення №96).

Пунктом 1 Положення №96 передбачено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 Положення №96 основними завданнями Держпраці, зокрема, є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Приписами пункту 4 Положення №96 закріплено, що Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю; здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Пунктом 7 Положення №96 визначено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Відповідно до Положення про Головне управління (Управління) Державної служби з питань праці в області, затвердженого наказом Мінсоцполітики №340 від 27 березня 2015 року та Положення про Управління Держпраці у Житомирській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 04 лютого 2016 року №8, Управління Держпраці у Житомирській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Таким чином, на підставі зазначених норм законодавства центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю, виконує покладені на нього завдання та повноваження, зокрема, через свої територіальні органи, яким є Управління Держпраці у Житомирській області.

Отже, твердження апелянта про відсутність в Управління Держпраці у Житомирській області права на звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування, спростовуються зазначеними вище нормами законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Приписами статті 8 Закону №2694-ХІІ визначено, що на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, а також роботах, пов`язаних із забрудненням або несприятливими метеорологічними умовами, працівникам видаються безоплатно за встановленими нормами спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби індивідуального захисту, а також мийні та знешкоджувальні засоби. Працівники, які залучаються до разових робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварій, стихійного лиха тощо, що не передбачені трудовим договором, повинні бути забезпечені зазначеними засобами. Роботодавець зобов`язаний забезпечити за свій рахунок придбання, комплектування, видачу та утримання засобів індивідуального захисту відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці та колективного договору.

У статті 13 Закону №2694-ХІІ закріплено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно з ч.1, 3, 9 ст.21 Закону №2694-ХІІ виробничі будівлі, споруди, машини, механізми, устаткування, транспортні засоби, що вводяться в дію після будівництва (виготовлення) або реконструкції, капітального ремонту тощо, та технологічні процеси повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з охорони праці.

Роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №877-V).

За приписами частини п`ятої статті 4 Закону №877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Частиною сьомою статті 7 Закону №877-V закріплено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Таким чином, позивач наділений відповідними повноваженнями державного нагляду (контролю) у сфері охорони праці, у тому числі на вжиття до суб`єктів господарювання певних заходів реагування (зокрема, складання приписів, протоколів, розпоряджень про усунення виявлених порушень вимог охорони праці), а також на звернення до суду у разі невиконання суб`єктом господарювання в повному обсязі та у встановлений строк вимоги посадової особи органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень вимог законодавства, якщо при цьому наявні підстави для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Разом з тим, повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можливе лише за рішенням суду. При цьому передумовою прийняття такого рішення є встановлення факту (фактів) виконання робіт (надання послуг) суб`єктами господарювання та порушень вимог законодавства під час їх виконання, які створюють загрозу життю працюючих.

Порушення, які були виявлені перевіркою та визначені позивачем як такі, що несуть ризик смерті працівників, завдання шкоди їх здоров`ю, викладені в акті перевірки №1401/10-84 від 05 серпня 2021 року.

Колегія суддів зазначає, що недотримання відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки й високий ступінь небезпечності зазначених в акті перевірки порушень, свідчить, що наявність вказаних порушень є реальним ризиком виникнення надзвичайних ситуацій та створює загрозу життю та здоров`ю працівників відповідача.

При цьому, під загрозою життю та здоров`ю людей необхідно розуміти виникнення умов, за якими подальше продовження діяльності підприємства, установи, організації, виконання робіт або експлуатація об`єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди громадянам, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Отже, життя та здоров`я людини, а також безпечні та здорові умови праці є пріоритетними та переважають над іншими правами та інтересами, зокрема правом на працю та здійснення господарської діяльності.

Тобто, застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. При цьому застосування таких заходів обумовлюється саме наявністю факту порушення вимог законодавства, який зафіксований в акті перевірки та залишається не усунутим на час розгляду судом відповідного позову органу державного нагляду (контролю).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги Управління Держпраці у Житомирській області підлягають задоволенню.

Разом з тим, застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень. Такий захід реагування не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки, та є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику та загрози життю і здоров`ю людей.

Водночас, судом встановлено, що до відзиву на позовну заяву відповідачем додано копію дозволу Управління Держпраці у Житомирській області №240.20.18 від 04.05.2020 (термін дії до 04.05.2025) на виконання робіт підвищеної небезпеки: газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах (а.с.28). Також відповідачем надано копії Декларацій відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці від 23.09.2021, копії витягів з протоколів засідань комісії з перевірки знань з питань охорони праці (а.с.28-35).

Однак зазначені документи не є належним доказом усунення відповідачем усіх порушень, які було зафіксовано в акті перевірки №1401/10-84 від 05 серпня 2021 року та визначені позивачем як такі, що несуть ризик смерті працівників, завдання шкоди їх здоров`ю.

Доводи апелянта про те, що відповідачем не конкретизовано, кого з працівників необхідно відсторонити від роботи з підвищеною небезпекою у зв`язку з непроходженням навчання, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з наданих відповідачем доказів проходження певними працівниками навчання та перевірки знань з питань охорони праці встановлено, що такі навчання та перевірка проводились на усунення порушень, зафіксованих в акті перевірки №1401/10-84 від 05 серпня 2021 року. Тобто, таке порушення вимог законодавства про охорону праці існувало на момент проведення планового заходу державного контролю. Однак, матеріали справи не містять доказів того, що в подальшому позивачем було проведено захід позапланового контролю з метою перевірки усунення суб`єктом господарювання порушень вимог законодавства, встановлених за результатами проведення попереднього заходу контролю.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону №877-V підставами для здійснення позапланових заходів державного контролю є, зокрема: подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Таким чином, встановлення факту усунення порушень, зазначених в акті перевірки суб`єкта господарювання можливе лише на підставі проведення позапланового заходу державного нагляду(контролю) виключно з підстав, передбачених ч.1 ст. 6 Закону №877-V.

Оцінюючи доводи апелянта про відсутність підстав для застосування заходів реагування, визначених у позовній заяві, колегія суддів зазначає, що такі доводи можуть бути підтверджені актом позапланової перевірки, проведеної спеціально уповноваженим суб`єктом державного нагляду, на підставі положень ст. 6 Закону №877-V.

Однак, станом на час розгляду даної справи апелянтом не надано суду доказів, які б підтверджували повне усунення виявлених порушень.

Колегія суддів наголошує, що існування (неусунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.

При цьому, застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом вплинути на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей.

Статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Таким чином, враховуючи характер підприємницької діяльності відповідача, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що оскільки порушення, встановлені позивачем під час перевірки відповідача, на день розгляду справи повністю не усунені, то існує загроза життю та/або здоров`ю людей. Тому, з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей, позовні вимоги підлягають задоволенню.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з тимчасовою непрацездастістю судді-доповідача в період з 12 грудня 2022 року по 16 грудня 2022 року включно повний текст постанови виготовлено 20 грудня 2022 року.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу дочірнього підприємства "Агрофірма "Немиринецька" залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 20 грудня 2022 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.