Справа № 460/10810/21
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2022 року м. Рівне №460/10810/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати коштів, які були несвоєчасно виплачені відповідно до постанови Володимирецького районного суду від 20.03.2012 по справі №1702/8890/11 з 18.04.2011, від 20.07.2011 по справі №2-а-3013/11 з 01.01.2011, від 12.03.2012 по справі №2-а-99/10 з 22.05.2008.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановами Володимирецького районного суду від 20.03.2012 по справі №1702/8890/11, від 20.07.2011 по справі №2-а-3013/11 та від 12.03.2012 по справі №2-а-99/10 зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі здійснити перерахунок та виплату пенсії. На виконання вказаних судових рішень відповідач здійснив нарахування відповідних виплат, однак нараховані суми коштів фактично виплачені позивачу лише 05.06.2019 і лише на виконання постанови суду від 20.07.2011 по справі №2-а-3013/11. З огляду на наведене, позивач вважає, що має право на компенсацію за втрату частини допомоги у зв`язку з порушенням строків її виплати та просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 21.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв та клопотань на адресу суду від відповідача не надходило, а тому суд вирішує справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши заяви по суті справи, подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Як свідчать матеріали справи, постановою Володимирецького районного суду від 20.03.2012 по справі №1702/8890/11 задоволено позов ОСОБА_2 . Визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України у Володимирецькому районі по відмові у перерахунку та виплаті підвищення пенсії ОСОБА_2 як дитині війни. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення пенсії, передбачене ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30% від встановленого законодавством мінімального розміру державної пенсії за віком, передбаченої ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, застосувавши розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 18 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року з урахуванням фактично здійснених виплат та зміни розміру прожиткового мінімуму.

Ухвалою Володимирецького районного суду від 02.08.2018 замінено первісного позивача ОСОБА_2 по адміністративній справі №1702/8890/11 на її правонаступника - ОСОБА_1 .

Постановою Володимирецького районного суду від 20.07.2011 у справі №2-а-3013/11 позов, зокрема, ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Володимирецькому районі Рівненської області, що полягають у відмові здійснити нарахування і виплату підвищення до пенсії (доплати), як непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, у відповідності до вимог статей 39, 67 (в редакції Закону N 230/96-ВР від 06.06.1996) Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи позивачам, зокрема, ОСОБА_2 . Визнано право ОСОБА_2 на отримання підвищення до пенсії (доплати), як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, у відповідності до вимог частини 2 статті 39; частини 1 статті 67 (в редакції Закону №30/96-ВР від 06.06.1996) Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Володимирецькому районі Рівненської області, починаючи з 01 січня 2011 року по 18 червня 2011 року, здійснити нарахування і виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії (доплати), як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, відповідно до вимог статей 39, 67 (в редакції Закону №230/96-ВР від 06.06.1996) Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством України на час нарахування, з вирахуванням фактично виплачених сум та зміни розміру мінімальної заробітної плати.

Ухвалою Володимирецького районного суду від 13.08.2012 замінено первісного позивача ОСОБА_2 по адміністративній справі №2-а-3013/11 на її правонаступника - ОСОБА_1 .

Постановою Володимирецького районного суду від 12.03.2010 у справі №2-а-99/10 позов, зокрема, ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправними дії Управління пенсійного Фонду України у Володимирецькому районі по відмові в перерахунку пенсії і додаткової пенсії позивачам, зокрема, ОСОБА_2 у відповідності до ст..ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію у відповідності до ст.ст. 50, 54 Загону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 грудня 2009 року, виходячи із розрахунку 8 (восьми) розмірів мінімальної пенсії за віком, а також перерахувати та виплатити починаючи з 22 травня 2008 року щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 75% (семидесяти п`яти відсотків) від встановленого законодавством розміру мінімальної пенсій за віком, виходячи з розмірів прожиткового мінімуму, для осіб, втратили працездатність, встановлених чинним законодавством протягом вказаного часу з урахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою Володимирецького районного суду від 17.10.2018 замінено первісного позивача ОСОБА_2 по адміністративній справі №2-а-99/10 на її правонаступника - ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що на виконання постанови Володимирецького районного суду від 20.07.2011 у справі №2-а-3013/11 управлінням проведено нарахування коштів в сумі 5263,43 грн. Згідно з випискою по рахунку позивача кошти їй виплачені 05.06.2019.

Натомість, як свідчать матеріали справи і не заперечується сторонами, що постанови Володимирецького районного суду від 12.03.2010 у справі №2-а-99/10 та від 20.03.2012 по справі №1702/8890/11 пенсійним фондом не виконані і відповідні кошти на їх виконання позивачу не нараховані та не виплачені.

Листом від 01.07.2021 у відповідь на звернення позивача відповідач повідомив їй про відсутність підстав для виплати компенсації втрати частини доходів.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача та вважаючи її протиправною, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Отже, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину компенсації, що передбачена статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з п.2 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Аналіз наведених нормативних актів дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої ст.2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений цей платіж і коли, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. При цьому, слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі № 21-518а14, від 11.07.2017 у справі № 21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 522/5664/17, від 21.06.2018 у справі № 523/1124/17, від 03.07.2018 у справі № 521/940/17, від 05.10. 2018 у справі № 127/829/17, від 12.02.2019 у справі № 814/1428/18, від 08.08.2019 у справі № 638/19990/16-а.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст.1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

При цьому, суд враховує, що спірні кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при її невиплаті (виплаті у розмірі меншому, ніж передбачено законодавством), тобто, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону №2050-ІІІ.

Висновки аналогічного характеру містяться у постанові Верховного Суду від 03.07.2018 в справі № 521/940/17.

Оскільки несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось у зв`язку з протиправною бездіяльністю Управління, що встановлено постановою Володимирецького районного суду від 20.07.2011 у справі №2-а-3013/11, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, то позивач має право на отримання компенсації втрати частини такої пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Висновки аналогічного характеру викладені в постанові Верховного Суду від 12.02.2019 у справі №814/1428/18.

З урахуванням обставин цієї справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач, не нараховувавши та не виплативши позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до постанови Володимирецького районного суду від 20.07.2011 у справі №2-а-3013/11, діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, визначені чинним законодавством.

Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Рівненській області щодо відмови нарахувати та виплатити компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати допомоги відповідно до постанови Володимирецького районного суду від 20.07.2011 у справі №2-а-3013/11.

Згідно із статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Так, ч.1 ст.2 Закону №2050-ІІІ визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Статтею 3 Закону № 2050-ІІІ передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Отже, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень Закону №2050-ІІІ та окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває на попередньо нараховані, але не виплачені у місячний строк суми.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 01.01.2011 по фактичну дату виплати 05.06.2019 на суму пенсії 52639,43 грн.

Натомість позовні вимоги в частині нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на виконання постанов Володимирецького районного суду від 12.03.2010 у справі №2-а-99/10 та від 20.03.2012 по справі №1702/8890/11 є передчасними та задоволенню не підлягають, позаяк жодних доказів нарахування та виплати таких коштів сторонами суду не надано та в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими він обґрунтовував позовні вимоги, знайшли своє часткове підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовну заяву належить задовольнити частково.

З урахуванням положень ч.3 ст.139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до постанови Володимирецького районного суду від 20.07.2011 у справі №2-а-3013/11.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 01.01.2011 по фактичну дату виплати - 05.06.2019 на суму пенсії 52639,43 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у розмірі 303 (триста три) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 19 грудня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м.Рівне, 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя У.М. Нор