Справа № 420/10383/22
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/10383/22
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченко К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року по справі за позовом Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови від 29.06.2022 року, зобов`язання вчинити дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Визнати незаконними та неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо винесення постанови про накладення штрафу АСВП №68857874 від 29.06.2022 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу АСВП №68857874 від 29.06.2022 року у розмірі 5100,00 грн.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винести постанову про закінчення виконавчого провадження АСВП №68857874 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача зазначає, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 року по справі №420/14341/21, позивачем 26.02.2022 року повторно розглянуто звернення ОСОБА_1 . Тобто, рішення суду було виконане позивачем ще до відкриття виконавчого провадження, про що позивач повідомив відповідача листом від 18.05.2022 року, після отримання копій постанов про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 29.04.2022 року. Разом з тим, постановою відповідача від 29.06.2022 року ВП №68857874 за невиконання вимог виконавчого листа №420/14341/22 на позивача накладено штраф у розмірі 5100,00 грн.

02 вересня 2022 року електронним засобом зв`язку на адресу суду надійшли письмові пояснення відповідача разом з копією виконавчого провадження ВП №68857874. З огляду на пояснення, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Так, відповідач зазначив, що позивач не виконав належним чином рішення суду у справі №420/14341/21, повернуто пакет документів для видачі будівельного паспорта ОСОБА_1 без врахування вимог висновків суду від 20 грудня 2021 року. У відповідності до вимог ст.63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем, 29.06.2022 року винесено постанову про накладення штрафу на боржника. Окрім того, накладення штрафу за невиконання рішення суду, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Згідно з вимогами ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачений цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Сторони до судового засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином.

12.09.2022 року електронним засобом зв`язку на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи в письмовому провадженні.

12 вересня 2022 року суд поновив провадження у справі та залучив до участі у справі, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 та продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

15.09.2022 року на адресу суду електронним засобом зв`язку надійшли письмові пояснення третьої особи з додатками. З огляду на пояснення, ОСОБА_1 зазначає, що посилання позивача на те, що рішення суду у справі №420/14341/21 було фактично виконано в повному обсязі, згідно з виконавчим документом до винесення виконавцем Постанови про відкриття виконавчого провадження, не відповідає дійсності.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови від 29.06.2022 року, зобов?язання вчинити дії.

На вказане рішення суду Великодолинська селищна рада Одеського району Одеської області подала апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Апелянт вважає зазначене рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

24.10.2022 року (вх.№17318/22) на адресу суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року по справі №420/14341/21, позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області (, місцезнаходження: 67832, Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Соборна, б. 1, корпус А) та Великодолинської селищної ради Одеського регіону Одеської області (67832, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Соборна, 1, корпус А) про визнання дій відділу протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області (, місцезнаходження: 67832, Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Соборна, б. 1, корпус А) щодо відмови у видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки :02:004:2688 на об`єкт будівництва садовий будинок за зверненням ОСОБА_1 №151/01-07 від 22.07.2021 року. Зобов`язано Відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області (, місцезнаходження: 67832, Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Соборна, б. 1, корпус А) повторно розглянути звернення ОСОБА_1 №151/01-07 від 22.07.2021 року щодо видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки :02:004:2688 на об`єкт будівництва садовий будинок з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області (, місцезнаходження: 67832, Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Соборна, б. 1, корпус А) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Вищевказане судове рішення набрало законної сили 01 лютого 2022 року.

14.04.2022 року ОСОБА_1 отримав виконавчий лист №420/14341/21 та 15.04.2022 року звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання виконавчого листа №420/14341/21.

29.04.2022 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуб К.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №68857874 з примусового виконання виконавчого листа №420/14341/21. У зазначеній постанові було вказано про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

18.05.2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою про закінчення виконавчого провадження, в якій вказав, що Відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області добровільно виконав рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/14341/21 ще 26.02.2022 року, тобто до відкриття виконавчого провадження.

29.06.2022 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щегловою Є.В. прийнято постанову про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн. за невиконання судового рішення у справі №420/14341/21.

Позивач, не погоджуючись з вищезазначеною постановою від 29.06.2022 року, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з вимогами ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Таким чином, примусове виконання рішення суду за приписами вказаного Закону розпочинається прийняттям державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з вимогами ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з вимогами ч.ч.1-3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначає, що в разі якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, невиконання боржником рішення суду, за яким він зобов`язаний вчинити певні дії у строки, визначені законодавством, без наявності для цього поважних причин, тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. (для юридичних осіб), а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин у вигляді штрафу у подвійному розмірі 10 200,00 грн.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Згідно з вимогами ч.2,3 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

ОБГРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Згідно виконавчого листа по справі №420/14341/21, суд зобов`язав Відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 №151/01-07 від 22.07.2021 року щодо видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки :02:004:2688 на об`єкт будівництва садовий будинок з урахуванням висновків суду.

При цьому, у мотивувальній частині судового рішення суд вказав на те, що зазначення у повідомленні про відмову стосовно того, що наданий пакет документів не відповідає вимогам Порядку у зв`язку з тим, що в наданому ескізі намірів забудови відсутні плани поверхів садового будинку та господарської будівлі, характеристика септику, відставні до розташованих на сусідніх ділянках інженерних мереж без належного обґрунтування та чіткої конкретизації чого саме не вистачає та яким чином позивачу усунуті виявлені недоліки свідчить про необґрунтованість прийнятого відповідачем рішення про відому у наданні паспорту. Також, суд вказав про безпідставність посилання відповідача на необхідність надання позивачем разом з пакетом документів схеми забудови на підставі топографо-геодезичній основі М 1:500, оскільки відповідно до п.2.9 Порядку, до складу будівельного паспорта входить, зокрема, схема забудови земельної ділянки, а тому суд погоджується з позицією позивача, що такі вимоги не передбачені п. 2.1 Порядку №103 до пакету документів, які повинні бути подані заявником для отримання будівельного паспорту.

Колегія суддів вважає, що вказані висновки суду, Відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, повинен був врахувати при повторному розгляді звернення ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження факту добровільного виконання рішення суду у справі №420/14341/21 до відкриття виконавчого провадження позивач надав лист від 26.02.2022 року №69/01-08.

З огляду на зміст вказаного листа, Відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, за результатом повторного розгляду звернення ОСОБА_1 , повернув останньому пакет документів на підставі п.2.4 Порядку, зазначивши, що наданий пакет документів від 22.07.2021 року №151/01-07 не відповідає вимогам Порядку, у зв`язку із тим, що в ньому відсутня схема намірів забудови земельної ділянки (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо), за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку.

Колегія суддів наголошує, що незважаючи на те, що в мотивувальній частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 року у справі №420/14341/21 вказано на необхідність розгляду звернення ОСОБА_1 з чіткою конкретизацією чого саме не вистачає та яким чином останньому усунути виявлені недоліки, Відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області повторно формально розглянув звернення ОСОБА_1 , тобто не виконав вимоги виконавчого листа №420/14341/21 в частині врахування висновків суду, що наведені у рішенні, при розгляді звернення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не виконано у повному обсязі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 року у справі №420/14341/21 без поважних причин, а застосування такого заходу реагування, як накладення штрафу, є обов`язком державного виконавця, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.