Справа № 340/5454/22
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20 грудня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/5454/22

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Кармазина Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до

Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, )

про скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- скасувати наказ №492 від 26.08.202 року та наказ №1161 о/с від 08.09.2022 Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з посади інспектора взводу №1 роти ТОР УПП в Кіровоградській області ДПП;

- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді інспектора взводу №1 роти ТОР УПП в Кіровоградській області ДПП;

- стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.08.2022 року.

Ухвалою судді від 05.12.2022 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам КАС України та необхідністю надання суду заяви про поновлення строку для звернення до суду з даним позовом та надання доказів поважності причин його пропуску, та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

В цій ухвалі, суддею зазначено, зокрема, що як встановлено з матеріалів позовної заяви, позивачем оскаржено наказ №492 від 26.08.2022 про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказ №1161 о/с від 08.09.2022 про звільнення зі служби відповідно до п.6 ч.1 ст.77 ЗУ "Про Національну поліцію". Як вбачається із матеріалів позовної заяви представник позивача звернувся безпосередньо до суду 29.11.2022. Тобто з пропуском строку звернення до суду встановленого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", який сплинув 23.09.2022. До позову долучено заяву про поновлення строку звернення до суду у зв`язку з хворобою позивача. Зокрема, з 19.09.2022 по 28.09.2022, з 03.10.2022 по 12.10.2022 ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні. Крім того, вказує, що позивач 06.10.2022 та 07.11.2022 вже звертався до суду, проте позовну заяву було повернуто.

Однак, суддя не погодився з такою позицією позивача, оскільки з наданих представником позивача довідок не вбачається, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні чи знаходився у стані, який дійсно не дозволяв йому звернутися до суду за захистом свого порушеного права у встановлені процесуальним законом строки. Крім того, зазначено, що позивач жодним чином не обґрунтовує пропуск строку починаючи з 28 вересня по 03 жовтня, та з 12 жовтня по день подачі позовної заяви до суду - 29 листопада 2022 року. При цьому, суд зауважує, що звертаючись до суду вперше 06.10.2022 (справа №340/4650/22) позивачем вже було пропущено строк звернення до суду та не було надано будь-яких доказів на підтвердження поважності його пропуску.

На виконання вказаної вище ухвали судді від представника позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, яка мотивована тим (крім попередньої заяви), що з метою захисту своїх прав звертався до УПП в Кіровоградській області для отримання копій матеріалів службового розслідування та 27.09.2022 було отримано відповідь від УПП в Кіровоградській області та 06.10.2022 направлено позовну заяву до суду. Отже, вказує, що ОСОБА_1 у період з 14.09.2022 по 27.09.2022 не міг звернутися до суду в межах строку, так як не мав документів, які необхідні для захисту його прав та обов`язків.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суддя зазначає, що чинним процесуальним законодавством визначено, що реалізувати своє право на звернення до суду за захистом порушених прав можливо лише в межах визначеного законом строку.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

З метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану Законом України від 15 березня 2022 року № 2123-IX "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" Дисциплінарний статут Національної поліції України було доповнено новим розділом V "Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану" (статті 26-31, чинний з 01.05.2022).

Зокрема, ч.4 ст.31 Дисциплінарного статуту передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Проте представником позивача не звернуто увагу на вищезазначені норми Закону та не надано обґрунтування щодо пропуску строку, встановленого саме цим Законом. Так, як встановлено з матеріалів позовної заяви, позивачем оскаржено наказ №492 від 26.08.2022 про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказ №1161 о/с від 08.09.2022 про звільнення зі служби відповідно до п.6 ч.1 ст.77 ЗУ "Про Національну поліцію", а представник позивача звернувся безпосередньо до суду 29.11.2022. Тобто з пропуском строку звернення до суду встановленого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", який сплинув 23.09.2022.

Щодо перебування ОСОБА_1 з 19.09.2022 по 28.09.2022, з 03.10.2022 по 12.10.2022 на амбулаторному лікуванні, то суд зазначав, що відповідно до офіційного визначення амбулаторне лікування - організація медичної допомоги в медичному закладі хворим, що приходять у медичний заклад.

Амбулаторне лікування - лікування, проведене на дому або при відвідуванні самими хворими лікувального закладу (на відміну від стаціонарного лікування, здійснюваного з поміщенням пацієнта в лікарню).

Виписка із медичної карти амбулаторного хворого носить інформаційний характер щодо діагнозу основного захворювання, супутніх захворювань, короткий анамнез, діагностичні дослідження, перебіг хвороби, проведене лікування, лікувальні і трудові рекомендації та не засвідчує тимчасову непрацездатність особи

З наданих представником позивача довідок не вбачається, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні чи знаходився у стані, який дійсно не дозволяв йому звернутися до суду за захистом свого порушеного права у встановлені процесуальним законом строки.

Крім того слід зазначити, що позивач жодним чином не обґрунтовує пропуск строку починаючи з 28 вересня по 03 жовтня, та з 12 жовтня по день подачі позовної заяви до суду - 29 листопада 2022 року.

Щодо обґрунтування пропуску строку тим, що позивач звертався до УПП у Кіровоградській області з метою отримання матеріалів службового розслідування, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки відсутність будь-яких документів, доказів, позивач мав можливість клопотати перед судом щодо витребування таких доказів у відповідача.

При цьому, суд зауважує, що звертаючись до суду вперше 06.10.2022 (справа №340/4650/22) позивачем вже було пропущено строк звернення до суду та не надано будь-яких доказів на підтвердження поважності його пропуску.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Приписами частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду із позовом визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено законом з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини у справах Стаббігс на інші протии Великобританії, Девеер протии Бельгії.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковим для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (справа Перез де Рада Каванілес протии Іспанії). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні по справі Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії Європейський суд з прав людини наголосив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватись при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової впевненості. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

До того ж, в ухвалі щодо прийнятності від 30 серпня 2006 року (справа Каменівська проти України) Європейський суд з прав людини зазначав: …право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані....

Суд вважає, що позивач мав можливість звернутися до суду з даним позовом у встановлений законом строк. Однак такий звернувся до суду із пропуском строку звернення, а саме 29.11.2022.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що вказані представником позивача в заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду є неповажними, оскільки такі обставини не можна вважати об`єктивно непереборними, такими, що не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Тому, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даними позовними вимогами та будь-яких інших обґрунтувань обставин та належних доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем не наведено та не доведено, суд дійшов висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для повернення позовної заяви відповідно до вимог частини другої статті 123 КАС України.

При цьому, суддя зауважує, що ОСОБА_1 не позбавлений права повторного звернення до суду із даним позовом при наявності поважних підстав пропуску строку.

Відповідно до п.п.1, 9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Отже, за сукупністю наведених обставин, враховуючи, що позовна заява подана після закінчення строків, установлених законом, а тому остання підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст.ст.169, 243, 248, 256, 293-297 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу повернути позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, передбачений ст.295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина