Справа № 520/8089/22
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 грудня 2022 року справа № 520/8089/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григоров Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "НТЛ" (вул.Єнакіївська, буд.2-Є, м.Харків, 61158, ) до Львівської митниці (вул.Костюшка, буд.1, м.Львів, 79000, ) визнання дій протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "НТЛ" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Львівської митниці , в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці Державної митної служби України №UA 209000/2022/000037/2 від 08.07.2022 року;

- визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці Державної митної служби України №UA209150/2022/000100 від 05.07.2022 року;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці Державної митної служби України №UA209000/2022/000038/2 від 08.07.2022 року;

- визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці Державної митної служби України №UA209150/2022/000101 від 05.07.2022 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що оскаржувані рішення та картки відмови відповідача є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки ними порушено права та законні інтереси позивача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі відповідно до ст.262 КАС України без виклику сторін.

31.10.2022р. до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, згідно якого він позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити, посилаючись на безпідставність позовних вимог та вважаючи оскаржувані рішення про коригування митної вартості цілком обґрунтованими та законними.

Представником позивача до суду було надано відповідь на відзив, у якій він просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, зазначаючи, що доводи відзиву є такими, що не заслуговують на увагу.

Відповідно до приписів ч.4 ст.229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст.262 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, зазначає наступне.

Встановлені судом обставини справи.

20.09.2021 року між ПП «НТЛ» та TIANJIN FREE TRADE SERVICE CO, LTD (Китай) було укладено договір (контракт) № 20/09-2021. Відповідно до п.1.1. вказаного договору № 20/09-2021 продавець повинен поставити частини і комплектуючі велосипеда, далі по тексту товар. Покупець повинен прийняти і оплатити його на умовах, вказаних в цьому контракті.

До вказаного договору був оформлений інвойс №21ZMT221884-1 від 30.12.2021 року на загальну суму 27729,63 доларів США. Умовами оплати було визначено постоплату, а саме: оплата за товар проводиться протягом 120 днів після того як контейнер прибуде в пункт призначення.

З метою митного оформлення товару, який придбавався за вказаним вище договором, декларантом було подано до митного оформлення митну декларацію №UA 209150/2022/009680 від 08.07.2022, згідно якої митну вартість товару розраховано за першим методом - за ціною товару, а саме: частини велосипедів передні вилки зі сталі, відомості про вартість - 1215105,16 грн. з транспортними витратами. Для митного оформлення товару декларант вказав митну вартість товару - 1215105,16 грн.

На підтвердження митної вартості товару, відповідно до ч.2 ст.53 МК України, позивач надав до Львівської митниці наступні документи: декларацію митної вартості ІМ № UA 209150/2022/009680 від 08.07.2022; - контракт № 20/09-2021 від 20.09.2021 року ПП «НТЛ» та TIANJIN FREE TRADE SERVICE CO, LTD (Китай); - інвойс №21ZMT221884-1 від 30.12.2021 на загальну суму 27 729,63 доларів США; - пакувальний лист №21ZMT221884-1 PL від 30.12.2021 до інвойсу № 21ZMT221884-1 від 30.12.2021; копію договору № 231221-148 від 23.12.2021 транспортного експедирування, укладеного між ТОВ «Хіллдом Логістікс» та ПП «НТЛ»; копію договору на комплексне логістичне обслуговування №0502L від 02 травня 2022 року ТОВ «Катарівер» та ПП «НТЛ»; копію договору №231221-40 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів від 23.12.2021 з ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч. Ді» і ПП «НТЛ»; рахунок на оплату № 858 від 28 березня 2022 року ТОВ «Хіллдом Логістікс» щодо морського фрахту по двом контейнерам: MSDU8802050, MSMU5687160; рахунок на оплату №440 від 04 липня 2022 року ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч. Ді» щодо надання транспортно-eкспедиторських послуг за межами України щодо 2-х контейнерів: MSDU8802050, MSMU5687160; рахунок на оплату ТОВ «Катарівер» №335 від 4 липня 2022 року за транспортні послуги за маршрутом: Гдиня (Польща) - м/п Ягодин (Україна) а/м НОМЕР_1 НОМЕР_2 ; довідку про транспортні витрати ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч Ді» №0407-1 від 04 липня 2022 року щодо 2-х контейнерів:т MSDU8802050, MSMU5687160; довідку №2803-1 від 28 березня 2022 року про транспортні витрати ТОВ «Хіллдом Логісткс» щодо 2-х контейнерів : MSDU8802050, MSMU5687160; довідку №0407L/4 від 04 липня 2022 року про транспортні витрати ТОВ «Катарівер» - витрати з перевезення вантажу автомобілем НОМЕР_3 / НОМЕР_4 від Гдиня(Польща) - до кордону України м/п Ягодин (Україна); коносамент (Bill of lading) № MEDUTD630942 від 09.01.2022; коносамент (Bill of lading) № XM22010622 від 09.01.2022; автотранспортну накладну (Road consignment note) від 30.06.2022; лист TIANJIN FREE TRADE SERVICE CO, LTD про вміст контейнеру MSDU8802050; договір про надання послуг митного брокера з ФОП ОСОБА_1 ; копію митної декларації країни відправлення № 00005338 від 05.01.2022; сертифікат CCPIT № 224400B0/010268 від 19.04.2022, виданий ССРІТ/ССООІС Республікою КНР на англійській мові та китайській мові. Надання вказаних документів відповідачем не заперечується.

За наслідками розгляду декларації митної вартості Львівською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000037/2 від 08.07.2022 року за резервним методом відповідно до положень ст.64 МК України.

Декларантом оформлено товар під гарантію у порядку ч.7 ст.55 МК України.

Так само, в зв`язку із виконанням зазначеного вище договору (контракту) №20/09-2021 був оформлений інвойс №21ZMT221883-1 від 30.12.2021 на загальну суму 26001,01 доларів США. Умовами оплати було визначено постоплату, а саме: оплата за товар проводиться протягом 120 днів після того як контейнер прибуде в пункт призначення.

З метою митного оформлення товару, який придбавався за вказаним вище контрактом, декларантом подано до митного оформлення митну декларацію №UA 209150/2022/009713 від 09.07.2022, згідно якої митну вартість розраховано за першим методом - за ціною контракту щодо товару : частини велосипедів шайби без резьби з алюмінію, кріпильні вироби з пластику, світловідбивачі, болти з шестигранною головкою, гвинти з круглою головкою, гайки, шайби без резьби зі сталі, багажник, частини гальмівної системи, порожні трубки пластикові, передні вилки зі сталі, вилки. Для митного оформлення товару декларант вказав митну вартість товару: 1 164 534,55 грн.

На підтвердження митної вартості товару позивач, відповідно до ч.2 ст.53 МК України, надав до Львівської митниці документи: декларацію митної вартості ІМ № UA 209150/2022/009713 від 09.07.2022; контракт № 20/09-2021 від 20.09.2021 між ПП «НТЛ» та TIANJIN FREE TRADE SERVICE CO, LTD (Китай); інвойс №21ZMT221883-1 від 30.12.2021 на загальну суму 26 001,01 доларів США; пакувальний лист №21ZMT221883-1 PL від 30.12.2021 до інвойсу №21ZMT221883-1 від 30.12.2021; копію договору № 231221-148 від 23.12.2021 транспортного експедирування, укладеного між ТОВ «Хіллдом Логістікс» та ПП «НТЛ»; копію договору на комплексне логістичне обслуговування № 0502L від 02 травня 2022 року ТОВ «Катарівер» та ПП «НТЛ»; копію договору №231221-40 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів від 23.12.2021 з ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч. Ді» і ПП «НТЛ»; рахунок на оплату № 858 від 28 березня 2022 року ТОВ «Хіллдом Логістікс» щодо морського фрахту по двом контейнерам MSDU8802050, MSMU5687160; рахунок на оплату №440 від 04 липня 2022 року ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч. Ді» щодо надання транспортно-експедиторських послуг за межами України по 2-м контейнерам MSDU8802050, MSMU5687160; рахунок на оплату ТОВ «Катарівер» №333 від 4 липня 2022 року транспортні послуги за маршрутом: Гдиня(Польща)- м/п Ягодин (Україна) а/м НОМЕР_3 / НОМЕР_4 ; довідку про транспортні витрати ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч. Ді» № 0407-1 від 04 липня 2022 року 2 контейнерів MSDU8802050, MSMU5687160; довідку №2803-1 від 28 березня 2022 року про транспортні витрати ТОВ «Хіллдом Логісткс» по 2 контейнерам MSDU8802050, MSMU5687160; довідку №0407L/2 від 04 липня 2022 року про транспортні витрати ТОВ «Катарівер» витрати з перевезення вантажу автомобілем а/м НОМЕР_3 / НОМЕР_4 від Гдиня (Польща) - до кордону України м/п Ягодин (Україна); коносамент (Bill of lading) № MEDUTD630942 від 09.01.2022; коносамент (Bill of lading) № XM22010622 від 09.01.2022; автотранспортну накладну (Road consignment note) від 30.06.2022; лист TIANJIN FREE TRADE SERVICE CO, LTD про вміст Контейнеру MSMU5687160; договір про надання послуг митного брокера з ФОП ОСОБА_1 ; копію митної декларації країни відправлення № 00005338 від 05.01.2022; сертифікат CCPIT № 224400B0/010267 від 19.04.2022, виданий ССРІТ/ССООІС Республікою КНР на англійській мові та китайській мові. Надання вказаних документів відповідачем не заперечується.

Проте, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2022/000038/2 від 08.07.2022 року за резервним методом відповідно до положень ст. 64 МК України.

Декларантом оформлено товар під гарантію у порядку ч. 7 ст. 55 МК України .

Ухвалюючи зазначені рішення про коригування митної вартості, відповідач виходив з того, що надані декларантом під час митного оформлення товару документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Крім того, декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана.

Проте суд з такими висновками відповідача не погоджується та зазначає, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст.246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст.248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257Митного кодексу України).

Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із ч.3 ст.318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно із п.п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно із ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із ч.4 ст.53Митного кодексу України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу України, передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно із ч.ч.1-3 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч. ч. 3, 4 ст. 64 Митного кодексу України).

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного Кодексу України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для прийняття оскаржених рішень та карток відмови митний орган вказав не підтвердження позивачем підстав для застосування основного методу визначення митної вартості товару.

Такими підставами, на думку митного органу є, зокрема, та обставина, що виробником декларованого товару - TIANJIN FREE TRADE SERVICE CO на своєму сайті не вказано, що він є виробником (здійснює постачання) для Приватного підприємства "НТЛ; на документі, що засвідчує дійсність та відповідність Інвойсу в Китайській Народній Республіці за сертифікатами CCPIT №224400B0/010268 та CCPIT № 224400B0/010267 від 19.04.2022 міститься назва «Guangzhou Yijia Supply Chain Co,. LTD» , хоча з даною особою, як вважав відповідач, у позивача відсутні відносини.

Крім того, згідно наданого відповідачем до суду відзиву, ним зазначено, що підставою для коригування митної вартості стало також те, що для митного органу не зовсім зрозумілі причини, через які контейнер, в якому транспортувався декларований товар зупинився в порту Tekirdag (Туреччина); не є зрозумілим, чому номер 177GBBKKXPQE20161 вказаний в одній із граф митної декларації країни відправлення (КНР); наданий декларантом висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією не може бути належним доказом підтвердження ціни товару, з огляду на відсутність в умовах контракту визначення такого способу ціни товару; наданий декларантом висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією не може бути належним доказом підтвердження ціни товару, з огляду на відсутність в умовах контракту визначення такого способу ціни товару, а також з урахуванням технічних недоліків звіту, які мали місце на думку митного органу.

Стосовно урахування у складі ціни товару транспортних витрат відповідач посилався на те, що документ "Рахунок на оплату від 28.03.2022 №858" вже подавався до митного оформлення та містив інформацію про вартість морського фрахту з порту Ксинганг (Китай) до порту Tekirdag (Туреччина) в сумі 295 474,0 грн. Ново поданий рахунок дублює всю інформацію з попереднього (включно з вартістю фрахту), однак вказано маршрут Ксинганг (Китай) Гдиня (Польща). Таким чином, за твердженням відповідача, у документі було змінено маршрут, однак вартість перевезення залишилася незмінною, а на момент видання документу 28.03.2022, контейнер перебував у порту Текірдаґ і був завантажений на борт судна, що прямувало до Ґдині, лише через півтора місяці.

Розглядаючи вказані доводи, суд зауважує, що відповідно до положень п. 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Разом з тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

При цьому в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 598).

Тобто вимоги вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів. Крім того, згідно Правил, митний орган повинен був зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувались ним при коригуванні митної вартості за резервним методом.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 17.01.2022 р. у справі № 520/2000/19.

В даній справі контролюючий орган, вказуючи на недоліки наданих декларантом під час митного оформлення товару документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, не довів належними та допустимими доказами наявність обгрунтованих сумнівів щодо вказаної обставини.

Перевіряючи наведені вище доводи відповідача, покладені ним в основу рішень про коригування митної вартості, суд зазначає, що не зазначення будь-якої інформації на сайті виробника декларованого товару в мережі Інтернет, в тому числі і щодо його контрагентів, не може бути належною підставою для сумнівів щодо ціни товару. Всі подані транспортні документи містили інформацію, за якою морський фрахт за межами митної території України : Ксинганг, Китай Гдиня(Польща) здійснювала компанія-перевізник ТОВ «Хіллдом Логістікс». Порт призначення Гдиня, Польща, також вказано в коносаментах. Вказане підтверджується довідкою про транспортні витрати, актом виконаних робіт.

В подальшому ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч Ді» здійснило перевантаження контейнерів, що підтверджено рахунком на оплату та довідкою про транспортні витрати від 04 липня 2022 року, після чого автомобільним транспортом ТОВ «Катарівер» доставив декларований товар з Гдиня (Польща) до м/п Ягодин (Україна) автомобілями, на підтвердження чого були надані договори перевезення, рахунки на оплату, довідки про транспортні витрати, платіжні доручення про сплату, акт виконаних робіт тощо.

Відповідач не заперечує, що найменування судна та номер рейсу MaerskHangzhou/201W відповідають відомостям, внесеним до коносаментів MEDUTD630942 та XM22010622, разом з тим вага 2-х контейнерів (MSDU880250 і MSMU5687160), що вказана в цих коносаментах співпадає з вагою, що вказана в митній декларації країни відправлення (КНР) 40247,5 кг, також співпадають вся кількість товарів, що вказана як в коносаментах, так і в митній декларації країни відправлення (КНР), умови поставки FOB, в коносаментах відповідно вказано всі контейнери - MSDU880250 і MSMU5687160.

Суд наголошує, що вивчення митним органом за допомогою онлайн-ресурсів в мережі Інтернет шляху прямування контейнера з товаром, в тому числі щодо обставин його перебування у порту Tekirdag (Туреччина), за наявності належних поданих декларантом документів стосовно морського перевезення, очевидно виходить за межі його компетенції та не викликано нагальною необхідністю, обумовленою розбіжностями у поданих декларантом документах.

Стосовно наданого декларантом до митного органу звіту про оцінку майна, суд погоджується з доводами позивача, за якими вказаний звіт не віднесено до переліку обов`язкових документів, які подаються для підтвердження митної вартості товару, визначених Митним кодексом України; неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 Митного кодексу України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні

товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

Слід мати на увазі, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Така позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у Постанові від 08 жовтня 2019 року у справі № 803/776/17.

А відтак, в даній справі підстави для витребування від декларанта додаткових документів були відсутні.

Крім того, суд зазначає, що у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Митного Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проте, текст оскаржених рішень про коригування митної вартості не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо.

Відповідачем в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості було зазначено лише номер та дату митних декларацій, які стали джерелом інформації для коригування митної вартості та не зазначено докладної, інформації, та джерел, які використовувалися контролюючим органом, при її визначенні, а саме ним не було зазначено митна вартість якого товару бралася за основу, торгова марка, фактурна вартість, країна експорту цього товару, час експорту в Україну, виробник, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Застосування Митницею з причини спрацювання модуля АСАУР ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України суд вважає необґрунтованим, оскільки самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 09.11.2022 р. у справі № 520/10381/2020.

Доказів порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару, відповідачем не подано.

Згідно із ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд зазначає, що надані позивачем на підтвердження митної вартості товару документи підтверджували митну вартість товару, підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар, а відповідачем в оскаржуваних рішеннях не вказано на обставини, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості.

Крім того, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність їх задовольнити.

Вирішуючи позовні вимоги про скасування оскаржуваних Карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, суд вважає їх такими, що також підлягають задоволенню з урахуванням наведених вище міркувань, оскільки вказані картки фактично становлять акти індивідуальної дії, які хоча і вичерпали свою дію фактом їх виконання, проте, згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, можуть бути оскаржені позивачем в адміністративному позові на захист його прав.

Суд зазначає, що вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "НТЛ" (вул.Єнакіївська, буд.2-Є, м.Харків, 61158, ) до Львівської митниці (вул.Костюшка, буд.1, м.Львів, 79000, ) визнання дій протиправними та скасування рішень,- задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці Державної митної служби України №UA 209000/2022/000037/2 від 08.07.2022 року.

Визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці Державної митної служби України №UA209150/2022/000100 від 05.07.2022 року.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці Державної митної служби України №UA209000/2022/000038/2 від 08.07.2022 року.

Визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці Державної митної служби України №UA209150/2022/000101 від 05.07.2022 року.

Стягнути з Львівської митниці (вул.Костюшка, буд.1, м.Львів, 79000, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства "НТЛ" (вул.Єнакіївська, буд.2-Є, м.Харків, 61158, ) сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 15 709, 00 грн. (п`ятнадцять тисяч сімсот дев`ять гривень, 00 коп.)

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 19.12.2022р.

Суддя Д.В. Григоров