Справа № 160/8105/22
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 160/8105/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 року (суддя Олійник В.М., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 18.07.2022 року) у адміністративній справі №160/8105/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання нарахувати і виплатити грошову допомогу, суд -

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач), в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка вкладене в листі від 29.04.2022 року №13153-9564/Д-01/8-0400/22 та зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити їй грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Дніпропетровського оружного адміністративного суду від 18.07.2022 року позовні вимоги задоволено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилось Головне управління Пенсійного фонду країни в Дніпропетровській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що 12.12.2014 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з січня 2015 року пенсія ОСОБА_1 не нараховувалась та не виплачувалась у зв`язку з прийняттям на роботу в установу комунальної власності на посаду, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; відповідно до облікових даних підсистеми «ППВП ПФУ» в січні 2015 року ОСОБА_1 була виплачена пенсія у розмірі 743,17 грн. за період з 12.12.2014 року по 31.12.2014 року через банківську установу. Апелянт зазначив, що з 23.02.2022 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування». Апелянт зазначав, що ОСОБА_1 станом на день подання заяви про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування», не відповідає всім вимогам, які перелічені в п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень цього Закону, а саме: раніше отримувала пенсію за вислугу років.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 11.12.2014 року розпорядженням міського голови Павлоградської міської ради №1046-к ОСОБА_1 була звільнена з посади головного лікаря комунального закладу Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда Павлоградської міської ради та з 12.12.2014 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». ОСОБА_1 пенсію за вислугу років не отримувала, оскільки 18.12.2014 року розпорядженням міського голови Павлоградської міської ради від 18.12.2014 року №1053-к її призначено на посаду головного лікаря комунального закладу Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда Павлоградської міської ради. Розпорядженням міського голови Павлоградської міської ради від 28.09.2018 року №926 ОСОБА_1 звільнено за угодою сторін. З 01.10.2018 року ОСОБА_1 призначено на посаду головного лікаря (директора) комунального некомерційного підприємства Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлоград Павлоградської міської ради, де остання працює станом на дату подання позову, що підтверджується довідкою Павлоградської міської ради від 07.06.2022 року №25. 23.02.2022 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком. 18.04.2022 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та листом від 29.04.2022 року №13153-9564/Д-01/8-0400/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило у зв`язку з тим, що з 12.12.2014 року вона отримувала пенсію за вислугу років як працівник охорони здоров`я відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» а з 23.02.2022 року її переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якого особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Загону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж зокрема, жінки - 30 років, на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком сплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення. Суд керувався п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1191, згідно якого до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років». Грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до нього не отримували будь-яку пенсію. Суд вважав, що з 12.12.2014 року по 18.12.2014 року ОСОБА_1 не отримувала пенсію за вислугу років, а тому особа, яка набула права виходу на пенсію за вислугу років (у спірному випадку), але не скористалася таким правом і до призначення пенсії за віком не отримувала пенсію за вислугу років, має право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій при призначенні пенсії за віком. Суд вважав, що належним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати і виплатити їй грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до розпорядження Павлоградського міського голови від 11.12.2014 року №1046-к була звільнена з посади головного лікаря комунального закладу Центру первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда Павлоградської міської ради.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 12.12.2014 року Головним управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області було призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У подальшому, ОСОБА_1 розпорядженням Павлоградського міського голови від 18.12.2014 року №1053-к була призначена на посаду головного лікаря комунального закладу Центру первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда Павлоградської міської ради. Розпорядженням Павлоградського міського голови від 28.09.2018 року №926 ОСОБА_1 звільнено за угодою сторін та з 01.10.2018 року призначено на посаду головного лікаря (директора) комунального некомерційного підприємства Центру первинної медико-санітарної допомоги м. Павлоград Павлоградської міської ради, що підтверджується трудовою книжкою та довідкою Павлоградської міської ради від 07.06.2022 року №25.

Встановлено, що з 23.02.2022 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Встановлено, що 18.04.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і з заявою про виплату грошової допомоги у розмірів десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Встановлено, що листом від 29.04.2022 року №13153-9564/Д-01/8-0400/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій у зв`язку з тим, що з 12.12.2014 року вона отримувала пенсію за вислугу років як працівник охорони здоров`я відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.11.2022 року було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати копію заяви ОСОБА_1 про виплату їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та докази отримання ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у 2014 році.

На виконання ухвали суду апеляційної інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало копію заяви ОСОБА_1 від 18.04.2022 року про виплату їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та довідку від 09.11.2022 року №183/010505-8 про розмір нарахованої та виплаченої пенсії за вислугу років ОСОБА_1 за період з 12.12.2014 року по 17.12.2014 року у розмірі 743,17 грн.

Відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Загону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж зокрема, жінки - 30 років, на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком сплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, спірним є питання одержання/неодержання ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не дослідив обставини справи та прийшов до невірного висновку про те, що ОСОБА_1 у грудні 2014 року не одержувала пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 у період з 12.12.2014 року по 17.12.2014 року одержувала пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що виключає одержання нею десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вирішуючи спір по суті, суд апеляційної інстанції виходить з положення ч.1 ст.77 КАС України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті, обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Не передбачено повернення судових витрат позивачу у разі відмови у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 року у адміністративній справі №160/8105/22 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання нарахувати і виплатити грошову допомогу відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова