Справа № 420/9917/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/9917/21
Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Військової академії (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.04.2022 по справі № 420/9917/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса), до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової академії ( АДРЕСА_1 ), в якому просив:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення в повному обсязі за період з 01.01.2014 по 17.10.2017, з врахуванням базового місяця для нарахування йому індексації січня 2008 року;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 17.10.2017, з врахуванням базового місяця для нарахування йому індексації січня 2008 року, а також з огляду на вже проваджену виплату у період до 01.01.2016 та по рішенню Одеського окружного адміністративного суду від 13.09.2019 у справі №420/3806/19 у період з 01.01.2016 по 17.10.2017;

визнати протиправними дії Військової академії (м. Одеса) щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення в повному обсязі за період з 17.10.2017 по 28.02.2018, з врахуванням базового місяця для нарахування йому індексації січня 2008 року;

зобов`язати Військову академію (м. Одеса) виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 17.10.2017 по 28.02.2018, з врахуванням базового місяця для нарахування йому індексації січня 2008 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на день звільнення з військової служби позивач не отримав у повному обсязі кошти, на які мав право за час проходження військової служби, а саме йому не була виплачена індексація грошового забезпечення у повному розмірі, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідними позовами. Так, 13 вересня 2019 року Одеським окружним адміністративним судом прийнято рішення, яким визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 17.10.2017 та зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 17.10.2017. Крім того, 02 жовтня 2020 року Одеським окружним адміністративним судом прийнято рішення, яким визнано протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 17.10.2017 по 28.02.2018 та зобов`язано Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 17.10.2017 по 28.02.2018.

Позивач наголошує, що на виконання рішення суду, 15 травня 2020 року військова частина НОМЕР_2 здійснила нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 17.10.2017 ОСОБА_1 , із зазначенням базового місяця - березень 2014 року. Також, позивач вказує на те, що Військова академія (м. Одеса) не здійснила нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 17.10.2017 по 28.02.2018 та надано листа від 26.05.21 №6/21/379, де зазначено базовий місяць для нарахування позивачу за спірний період індексації грошового забезпечення - січень 2016 року. Проте, позивач вважає, що відповідачами суму індексації нараховано невірно, оскільки невірно визначено базовий місяць. На переконання позивача базовим місяцем при нарахуванні індексації грошового забезпечення за означені періоди мав бути січень 2008 року.

23.07.2021 року представником військової частини НОМЕР_1 надано відзив на позов, в якому зазначено, що із вказаними позовними вимогами відповідач не згоден. Відповідач зазначає, що у зв`язку з дією особливого періоду та в результаті необхідності утримання понаднормової чисельності військовослужбовців, збільшення розмірів грошового забезпечення в Міноборони уже в жовтні 2016 року не було забезпечено фінансовим ресурсом для виплати особовому складу грошового забезпечення, винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції. У державі склалася складна фінансово-економічна ситуація, а зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист. У межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям ЗС України у січні 2016 року - лютому 2018 року у Міністерства оборони України - не було. Також, на підтвердження позиції відповідача посилається на роз`яснення Міністерства соціальної політики України щодо порядку проведення індексації грошового забезпечення військовослужбовців, а також джерел для його фінансування.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 05.04.2022 по справі № 420/9917/21 позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в повному обсязі за період з 01.12.2015 по 17.10.2017, з урахуванням базового місяця для нарахування індексації січень 2008 року.

Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 17.10.2017, з урахуванням базового місяця для нарахування індексації січень 2008 року з урахуванням раніше виплаченої суми індексації.

Визнав протиправними дії Військової академії (м. Одеса) щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в повному обсязі за період з 17.10.2017 по 28.02.2018, з урахуванням базового місяця для нарахування індексації січень 2008 року.

Зобов`язав Військову академію (м. Одеса) виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 17.10.2017 по 28.02.2018, з урахуванням базового місяця для нарахування індексації січень 2008 року з урахуванням раніше виплаченої суми індексації.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, Військова академія (м. Одеса) подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що Військова академія (м. Одеси) не погоджується з рішення суду першої інстанції, вважає його необґрунтованим та винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просить його скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса).

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію зазначає:

- судом першої інстанції не порушено принципи верховенства права, законності та диспозитивності адміністративного процесу;

- починаючи з 01.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки за посадою, яку займає працівник, в тому числі військовослужбовець;

- суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що січень 2008 року є місяцем підвищення тарифних ставок;

- Постановою № 1013 не лише істотно змінено порядок проведення індексації доходів населення починаючи з 01.12.2015, але й визначено базовий місяць (січень 2016 року) з якого в подальшому необхідно відштовхуватися для проведення індексації.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Обставини справи.
Суд першої інстанції встановив, що полковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) від 08.01.2019, що підтверджується витягом із наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 26.12.2018 № 692 та витягом із наказу начальника Військової академії (м. Одеса) (по стройовій частині) від 08.01.2019 року № 4.

У період до 01.01.2015 позивач знаходиться на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_3 та в подальшому з 01.01.2015 по 17.10.17 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 та перебував на фінансовому забезпеченні військовій частини НОМЕР_2 . Крім того, судом встановлено, що у період з 17.10.17 по 08.01.2019 позивач проходив військову службу у Військовій академії ( АДРЕСА_1 ).

На день звільнення з військової служби позивач не отримав у повному обсязі кошти, на які мав право за час проходження військової служби, а саме йому не була виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018, у зв`язку із чим, з метою відновлення порушених прав, позивач звернувся із відповідними позовними заявами до Одеського окружного адміністративного суду.

13 вересня 2019 року Одеським окружним адміністративним судом прийнято рішення, яким визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 17.10.2017 та зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 17.10.2017.

02 жовтня 2020 року Одеським окружним адміністративним судом прийнято рішення, яким визнано протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 17.10.2017 по 28.02.2018 та зобов`язано Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 17.10.2017 по 28.02.2018.

Позивач наголошує, що на виконання рішення суду, 15 травня 2020 року військова частина НОМЕР_2 здійснила нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 17.10 2017 ОСОБА_1 , із зазначенням базового місяця - березень 2014 року. Також, позивач вказує на те, що Військова академія (м. Одеса) не здійснила нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 17.10.2017 по 28.02.2018 та надано листа від 26.05.2021 №6/21/379, де зазначено базовий місяць для нарахування позивачу за спірний період індексації грошового забезпечення - січень 2016 року.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідачів щодо визначення базового місяця для нарахування йому за спірний період індексації грошового забезпечення, звернувся до суду з цим позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01 січня 2008 року та втратила чинність 01 березня 2018 року у зв`язку з прийняттям наказу Міністерства оборони України від 01 березня 2018 року № 90 «Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України».

Враховуючи вищенаведене встановлено, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з січня 2008 року до березня 2018 року, що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації, не відбувалося.

Отже, з урахуванням пункту 5 Порядку №1078 індексація грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 підлягає обчисленню з урахуванням базового місяця, що відповідає місяцю зміни тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, тобто, січня 2008 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.
За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частинами 1 та 5 статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, серед яких оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Приписами ч.2 ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положення частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Отже, індексація доходів громадян, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних соціальних гарантій, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 у справі №240/4911/18 та від 07.08.2019 у справі № 825/694/17.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Тобто, з прийняттям постанови від 09.12.2015 №1013 змінилась процедура визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення.

Таким місяцем (базовим) є той, в якому відбулось підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці.

Постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 (далі - Постанова №1294), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови №1294.

Таким чином, зміна посадових окладів військовослужбовців відбулась 01.01.2008 згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007.

Надалі розмір посадового окладу військовослужбовців було змінено 01.03.2018. згідно з постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017.

Відповідно до Постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 квітня 2022 року по справі № 420/3593/20, в якій зазначено, що посадовий оклад позивача, який йому виплачувався за період служби, був встановлений із січня 2008 року та не змінювався. Він змінився лише в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців. Отже, відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 грудня 2015 року по 16 березня 2016 року.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог через протиправну бездіяльність Військової академії (м. Одеси) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 17.10.2017 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 року з урахуванням виплачених сум та відсутність підстав для задоволення інших позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості рішення суду першої інстанції стосовно колегія суддів відхиляє, оскільки суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив.

Доводи апелянта стосовно того, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що січень 2008 року є місяцем підвищення тарифних ставок та починаючи з 01.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки за посадою, яку займає працівник, в тому числі військовослужбовець, спростовуючи вказані аргументи колегія суддів зазначає наступне.

Посадовий оклад позивача був встановлений із січня 2008 року та не змінювався. Він змінився лише в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.

Відтак відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 грудня 2015 року по 20 липня 2017 року.

Аналогічний правовий висновок також міститься в постанові Верховного Суду від 20 квітня 2022 року по справі № 420/3593/20.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової академії (м. Одеси) залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2022 року по справі № 420/9917/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.