Справа № 360/7659/21
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2022 року Справа № 360/7659/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до Малого приватного підприємства «Веста» про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Луганській області (далі - позивач, ГУ ДПС у Луганській області) до Малого приватного підприємства «Веста» (далі - відповідач, МПП «Веста»), в якій позивач просить стягнути кошти з рахунків у банках, які обслуговують Мале приватне підприємство «Веста», в рахунок погашення податкового боргу у сумі 120000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підпунктом 4.1.3. пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України встановлено невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пунктів 36.1, 36.2 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Відповідно до вимог пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування уток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Станом на 10 листопада 2021 року за відповідачем обліковується податкова заборгованість по адміністративним штрафам та штрафним санкціям за порушення закону у сфері реалізації пального в сумі 120000,00 грн.

Заборгованість виникла у зв`язку з несплатою податкового повідомлення-рішення від 25 листопада 2020 року № 41, винесеного на підставі акта про результати фактичної перевірки від 04 листопада 2020 року № 8495/12-32/32-01/25366535 Малого приватного підприємства «Веста», яким встановлено порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України.

В ході проведення перевірки встановлено факт реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівномірів-лічильників у Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівномірів-лічильників рівня пального у резервуарі. Згідно з розрахунком фінансових санкцій по акту перевірки від 04 листопада 2020 року № 8495/12-32/32-01/25366535 до Малого приватного підприємства «Веста» застосовано штрафні санкції у розмірі 120000,00 грн відповідно до положень пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України, згідно з яким встановлені порушення тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 20000,00 грн за кожний необладнаний резервуар з пальним.

В ході перевірки встановлено реалізацію пального з 3 резервуарів, на кожному відсутні по 2 лічильника (6 х 20000,00 грн = 120000).

Сума штрафних санкцій, визначена в податковому повідомленні-рішенні від 25 листопада 2020 року № 41, вважається узгодженою.

Станом на цей час вищевказане податкове повідомлення-рішення відповідачем не оскаржено.

23 липня 2021 року Головним управлінням ДПС у Луганській області сформовано податкову вимогу № 0-1217, яку направлено відповідачу 27 липня 2021 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано останнім 30 липня 2021 року.

З посиланням на норму підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, Головне управління ДПС у Луганській області просить стягнути з відповідача кошти в рахунок погашення податкової заборгованості.

Ухвалою суду від 06 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом Головного управління ДПС у Луганській області (далі - позивач) до Малого приватного підприємства «Веста» (далі - відповідач), в якій позивач просить стягнути кошти з рахунків у банках, які обслуговують Мале приватне підприємство «Веста», в рахунок погашення податкового боргу в сумі 120000,00 грн.

Ухвалою суду від 10 січня 2022 року заяву Малого приватного підприємства «Веста» про відвід судді Чернявської Т.І. від розгляду справи задоволено; відведено суддю, адміністративну справу № 360/7659/21 передано керівнику апарату суду для визначення автоматизованою системою документообігу суду головуючого судді у справі в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою суду від 11 січня 2022 року прийнято до провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до Малого приватного підприємства «Веста» про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу; розгляд адміністративної справи розпочато спочатку; вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 11 січня 2022 року зупинено провадження у справі № 360/7659/21 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 360/6120/21.

Ухвалою суду від 14 листопада 2022 року поновлено провадження у справі.

Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався, хоча матеріали позову отримав та листом № 311 від 28.12.2021 (вхідний реєстраційний номер 77 від 05.01.2022) просив суд продовжити строк для подання відзиву на позов.

Ухвалу про поновлення провадження у справі від 10 листопада 2022 року надіслано учаснику процесу Мале приватне підприємство "Веста" на його електронну адресу .

Відповідно до положень частини шостої статті 162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Мале приватне підприємство "Веста" є юридичною особою, яку зареєстровано 05 травня 1998 року за № 0000025, провадить господарську діяльність з роздрібної торгівлі пальним (основний вид діяльності 47.30) на підставі ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі пальним № від 24 червня 2020 року зі строком дії до 01 липня 2024 року.

Згідно з актом перевірки від 04 листопада 2020 року № 849/12-32/32-01/25366535 позивачем встановлено порушення пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України у частині здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівномірів - лічильників у Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі.

На підставі акту перевірки від 04 листопада 2020 року № 849/12-32/32-01/25366535 контролюючим органом складено податкове повідомлення-рішення № від 25 листопада 2020 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 120000,00 грн, яке отримано відповідачем.

Податковий борг у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, визначених податковим повідомленням - рішенням № від 25 листопада 2020 року, у сумі 120000,00 грн позивачем не сплачений, що підтверджено витягом з інтегрованої картки платника податків МПП «Веста».

22 липня 2021 року позивачем винесено податкову вимогу форми «Ю» № 0-1217 про сплату податкового боргу, який складається, зокрема, з штрафних (фінансових) санкцій, визначених згідно узгодженого податкового повідомлення-рішення від 25 листопада 2020 року № на суму 120000,00 грн, яка отримана відповідачем.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року у справі № 360/6120/21, яке набрало законної сили 19 липня 2022 року, у задоволенні позову Малого приватного підприємства "Веста" (ідентифікаційний код 25366535, місцезнаходження: вул. Історична, буд № 100, смт. Білокуракине, Луганська область, 92200) до Головного управління ДПС у Луганській області (ідентифікаційний код ВП 44082150, місцезнаходження: вул. Енергетиків, буд. 72, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93401) про визнання протиправними та скасування податкової вимоги і рішення про опис майна у податкову заставу відмовлено.

Згідно з вказаним рішенням, предметом спору у справі № 360/6120/21 було правомірність прийняття податковим органом податкової вимоги № 0-1217 від 22 липня 2021 року та рішення про опис майна у податкову заставу від 22 липня 2021 року № 338/12-32-13-06-16, оскільки позовну заяву МПП «Веста» в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25 листопада 2020 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 120000,00 грн, повернуто позивачу у зв`язку із пропуском строків звернення до суду ухвалою суду від 16 листопада 2021 року.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, установлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

У відповідності із статтею 14 Податкового кодексу України:

- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1);

- штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункту 14.1.265 пункту 14.1).

Відповідно до пунктів 36.1, 36.2 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Відповідно до вимог пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування уток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Суд звертає увагу, що санкція, встановлена пунктом 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України, застосовується не конкретно за реалізацію пального за відсутності встановлених витратомірів-лічильників на кожному місці відпуску пального наливом, а у випадку виробництва, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального, за відсутності встановлених витратомірів-лічильників на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірів-лічильників рівня таких товарів (продукції) у резервуарі. При цьому, такі витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники повинні бути зареєстровані у Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

Судом встановлено, що грошове зобов`язання, визначене податковим повідомленням-рішенням від 25 листопада 2020 року № на суму 120000,00 грн, є узгодженим та набуло статусу податкового боргу.

Відповідно до пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Як зазначено у пункті 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з абзацом 1 пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпунктами 20.1.19, 20.1.34 пункту 20 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем податкового боргу.

Таким чином, судом встановлено, що за відповідачем дійсно існує податковий борг у зазначеній сумі, про яку він повідомлений, який до теперішнього часу не сплачений.

Враховуючи, що відповідачем на час розгляду даної адміністративної справи податковий борг не сплачений, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

З викладеного слідує, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору відносяться на рахунок суб`єкта владних повноважень. Такий вид судових витрат, як судовий збір, поверненню позивачу - суб`єкту владних повноважень, не підлягає.

Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних правовідносинах із владою.

Оскільки Головне управління ДПС у Луганській області у вказаній справі є суб`єктом владних повноважень, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Луганській області (ідентифікаційний код 44082150, місцезнаходження: вул. Енергетиків, буд. 72, м. Сєвєродонецьк, Луганська область) до Малого приватного підприємства «Веста» (ідентифікаційний код 25366535, місцезнаходження: вул. Історична, буд. 100, смт. Білокуракине, Луганська область) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з Малого приватного підприємства «Веста», в рахунок погашення податкового боргу кошти з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, у сумі 120000,00 грн (сто двадцять тисяч грн 00 коп.) на користь місцевого бюджету.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива