Справа № 420/15700/22
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2022-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити призначення пенсії,

встановив:

Позивачка звернулась з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (відповідач 2), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач 3), в якій просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 21.06.2022 № 24 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Фіргіль Табасаранського району Республіки Дагестан, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ;

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.08.2022 № 24 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки с. Фіргіль Табасаранського району Республіки Дагестан, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати належного відповідача призначити пенсію за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Фіргіль Табасаранського району Республіки Дагестан, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з моменту першого її звернення до органу Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії, а саме з 15.06.2022;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Фіргіль Табасаранського району Республіки Дагестан, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн (шість тисяч грн 00 коп.).

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає наступне. 15.06.2022 року за місцем проживання позивачка звернулась до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії за віком. Також надала всі документи, передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 р. № 22-1, зокрема і трудову книжку. За результатами розгляду заяви відповідач 2 у призначенні пенсії відмовив з підстав недостатності страхового стажу. Частину трудового стажу не зараховано, оскільки у трудовій книжці наявне виправлення, яке не підтверджено відповідним записом із посиланням на документ на підставі якого таке виправлення зроблено. З метою підтвердження трудового стажу позивачка повторно звернулась із заявою та надала підтверджуючі документи. Відповідач 3 розглянув заяву та у призначенні пенсії відмовив знову ж таки з підстав відсутності необхідного страхового стажу. Позивачка вважає оскаржувані рішення протиправними, оскільки працівник не може нести відповідальність за помилки та неточності у трудовій книжці. Зазначає, що має достатній страховий стаж та досягла пенсійного віку, тому просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач 1 із заявленими вимогами не погоджується та у задоволенні позову просить відмовити. Вважає, що оскаржувані рішення прийняті у відповідності та на підставі чинного законодавства. Для призначення пенсії позивачка не має необхідного страхового стажу, а трудовий стаж за записами у трудовій книжці не може бути зарахований, оскільки вона заповнена із порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок.

Відповідач 2 позовні вимоги також не визнає та у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що до страхового стажу позивачки не зараховано періоди роботи, які зазначені у трудовій книжці, оскільки не зазначено документ на підставі якого змінено записи на титульній сторінці, як це передбачено Інструкцією про порядок ведення трудових книжок. Враховуючи, що страховий стаж складає 24 роки 01 місяць 14 днів та є недостатнім, у призначенні пенсії позивачці відмовлено.

Відповідач 3 у відзиві зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки за наданими документами позивачці зараховано до страхового стажу увесь наявний у неї трудовий стаж, який склав 28 років 00 місяців 10 днів. У зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 29 років позивачці відмовлено у призначенні пенсії.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд установив таке.

Позивачка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Фіргіль Табасаранського району Республіки Дагестан, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактична проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно довідки від 14.06.2022 року № 5106- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

15.06.2022 року позивачка звернулась до Київського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком. Разом із заявою подано, серед іншого, копію трудової книжки № НОМЕР_1 .

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено ГУ ПФУ в Полтавській області.

Так, рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області № 24 від 21.06.2022 року позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За змістом рішення, страховий стаж ОСОБА_1 обчислений відповідно до вимог чинного законодавства за наданими позивачкою документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу (довідка ОК-5) та становить 24 роки 0 місяців та 14 днів (23.02.1986 22.02.1989; 06.04.1991 05.04.1994; 01.01.1998 31.12.2003; 01.01.2004 22.04.2009; 05.05.2009 22.08.2011; 01.09.2011 31.12.2021).

За результатами розгляду доданих до заяви документів до страхового стажу не зараховано відомості, зазначені у трудовій книжці НОМЕР_2 , оскільки не зазначено документ на підставі якого, змінено записи на титульній сторінці трудової книжки, як це передбачено Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58 (далі Інструкція № 58).

З метою підтвердження трудового стажу, який не був зарахований відповідачем 2 позивачка звернулась до ТОВ НВСЦ Харківський народний архів та отримала довідки № 06-14/78 та № 06-14/165 від 02.08.2022 року про підтвердження трудового стажу з 01.10.1992 по 17.11.2003 (за період до 01.01.2004).

16.08.2022 року позивачка повторно звернулася до Київського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком та надала наведені вище довідки.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області № 24 від 23.08.2022 року позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю страхового стажу передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За змістом рішення страховий стаж ОСОБА_1 становить 28 років 0 місяців та 10 днів.

Так, відповідачем 3 зараховано до страхового стажу позивачки до 01.01.2004 року 15 років 8 місяців 26 днів, після 01.01.2004 року 12 років 3 місяці 14 днів, з них (23.02.1986 22.02.1989; 06.04.1991 03.12.1992; 04.12.1992 19.01.1996; 20.01.1996 17.11.2003; 18.11.2003 31.12.2003; 01.01.2004 22.04.2009; 05.05.2009 22.08.2011; 01.09.2011 28.02.2022).

Відповідно до записів трудової книжки від 13.04.1983 року НОМЕР_2 позивачка має наступні періоди роботи: з 01.04.1983 21.09.1987; 01.12.1987 09.03.1988; 17.05.1988 23.07.1990; 24.07.1990 07.09.1992; 01.10.1992 19.01.1996; 19.01.1996 17.11.2003; 18.11.2003 22.04.2009; 30.04.2009 22.08.2011; 01.09.2011.

З огляду на записи у трудовій книжці трудова діяльність позивачки складає понад 30 років, однак відповідачі при прийнятті рішення ці записи не врахували посилаючись на відсутність запису щодо документа на підставі якого, змінено записи на титульній сторінці трудової книжки відповідно до Інструкції № 58.

Позивачка не погоджується із такими рішеннями та вважає, що має необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком, а порушення правил ведення трудових книжок є відповідальністю роботодавця.

Таким чином спірні правовідносини виникли у зв`язку із обчисленням пенсійним органом страхового стажу позивачки без урахування записів у трудовій книжці.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058) та Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 1058 виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Позивачка звернулась до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії 15.06.2022 року, за день до досягнення нею 60 років.

Згідно зі ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058).

Статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.93 № 301 (301-93-п) "Про трудові книжки працівників" Міністерство праці України, Міністерство юстиції України і Міністерство соціального захисту населення України затвердило Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 (далі Інструкція).

Інструкцією зокрема передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Як встановлено судом, на титульній сторінці трудової книжки НОМЕР_2 від 13.04.1983 року зроблено виправлення прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » та ім`я з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». Виправлення завірені підписом керівника та печаткою ТОВ «Завод самохідних шасі». Посилання на документ на підставі якого таке виправлення зроблено відсутнє.

Разом із тим, наведені виправлення у трудовій книжці повністю співпадають із паспортними даними позивачки та з інформацією про період її роботи на вказаному товаристві з архівної довідки.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що за загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Водночас, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивачки конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.

Аналогічний правовий висновок був сформований Верховним Судом у Постанові від 30.09.2021 року по справі № 300/860/17.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач 2 протиправно не врахував записи із трудової книжки при обчисленні страхового стажу позивачки, що призвело до неправильного обчислення страхового стажу і прийняття протиправного рішення від 21.06.2022 № 24.

Рішення відповідача 3 від 23.08.2022 № 24 також є необґрунтованим, оскільки прийняте без урахування записів трудової книжки позивачки, що також призвело до неправильного обрахунку страхового стажу та відмови у призначенні пенсії за віком.

Таким чином позовні вимоги в частині скасування оскаржуваних рішень підлягають задоволенню.

Разом із тим, вимога щодо зобов`язання належного відповідача призначити позивачці пенсію за віком є передчасною, оскільки ні відповідач 1, ні відповідач 2, не досліджували періоди роботи позивачки за записами трудової книжки, а відтак, функцію по обрахунку страхового стажу не виконали. Враховуючи, що пенсійним органом не була надана оцінка усьому періоду трудової діяльності позивачки, суд не може підміняти цей орган і обрахувати страховий стаж із урахуванням записів у трудовій книжці.

Суд зауважує, що одним із критеріїв оцінювання судами рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень є прийняття ними рішень обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Цей критерій відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

При цьому, суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30.01.2020 у справі №599/1422/16-а.

Із урахуванням того, що в Пенсійному фонді України діє екстериторіальний принцип обслуговування громадян, а позивачка подавала заяву про призначення пенсії саме до ГУ ПФУ в Одеській області, то суд зобов`язує саме це Управління повторно розглянути заяву позивачки від 15.06.2022 року із урахуванням висновків суду, обчисливши страховий стаж позивачки враховуючи записи із її трудової книжки.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання цього позову позивачкою сплачено 992,40 грн.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог на підставі ч. 3 ст. 139 КАС України на користь позивачки підлягає стягненню 661,60 грн, що є пропорційною сумою до розміру задоволених вимог.

Сума судового збору підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оскільки саме цими управліннями прийняті оскаржувані рішення.

Крім того, позивачка заявила про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 6000,00 грн, однак доказів понесення таких витрат до суду не надала.

При цьому, у позовній заяві зазначено, що докази на підтвердження витрат на правничу допомогу будуть надані у встановлені КАС України строки після ухвалення рішення у цій справі.

Враховуючи наведене, суд наразі не вирішує питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 21.06.2022 № 24 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.08.2022 № 24 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) від 15.06.2022 року про призначення пенсії за віком із урахуванням висновків суду та здійснити обчислення страхового стажу ОСОБА_1 із урахуванням записів трудової книжки від 13.04.1983 року НОМЕР_2 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (, 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 330,80 (триста тридцять гривень вісімдесят копійок).

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул.. Набережна Перемоги, буд. 26) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 330,80 (триста тридцять гривень вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов