Справа № 295/7941/22
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/7941/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі головуючого судді Перекупка І.Г.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом адвоката ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Житомирської митниці Державної митної служби про скасування постанови про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0304/101000/20 від 23.11.2021 виконуючого обов`язків заступника начальника Житомирської митниці Митної служби України; стягнути з Житомирської митниці Державної митної служби судові витрати на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог вказано, що 15.08.2022 року позивачем було отримано постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 69342421 від 29.07.2022року на підставі постанови відповідача № 0304/101000/20 від 23.11.2021р. Разом з постановою про відкриття виконавчого провадження державний виконавець направив позивачу копію постанови в справі про порушення митних правил № 0304/101000/20 від 23.11.2021р., яка складена відповідачем та подана 05.07.2022р.

Постановою в.о. заступника начальника Житомирської митниці Держмитслужби Слухова С. від 23.11.2021р в справі про порушення митних правил № 0304/101000/20 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 9308,22грн.

Позивач, вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушеннями норм матеріального та процесуального права. Так, при заповненні митної декларації було вказано рік випуску автомобіля HYUNDAI моделі SANTA FE - 2008. Дані транспортного засобу, в тому числі і рік його випуску, в митній декларації було вказано на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що було видано відповідними компетентними органами. За відсутності даних щодо року випуску автомобіля, датою випуску автомобіля вважається дата його першої реєстрації, а у вказаних документах датою першої реєстрації транспортного засобу є 2008 рік. Оформлення вказаного транспортного засобу було здійснене митним постом «Житомир-Центральний» Житомирської митниці ДФС 25.01.2019 року під час якого відбулись консультація з відповідним уповноваженим працівником митного органу підчас якої уповноваженою на це посадовою особою митного органу і визначався рік випуску даного транспортного засобу як 2008.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 23.08.2022 року у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

28.10.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що в ході проведення перевірки Київською митницею Держмитслужби встановлено, що календарний рік виготовлення автомобіля HYUNDAI моделі SANTA FE, номер кузова НОМЕР_1 , про що вказано у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 в якому в графі «D.20. Тіllvегkningsar-manad» (Рік виготовлення-місяць) зазначено - 2007-12, рахунку-фактурі №3019509 від 21.01.2019, акті про проведення огляду від 24.01.2019 складеному Волинською митницею ДФС, митній декларації для письмово декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянином України ОСОБА_3 від 24.01.2019, тобто у декларанта були в повному обсязі наявні товаросупровідні документи в яких містились однозначні відомості про календарний рік виготовлення транспортного засобу. Крім того, у відзиві представник зазначає, що дані підтверджуються інформацією, розміщеною у вільному доступі в мережі Інтернет, яка свідчить, що дата виготовлення автомобіля марки «HYUNDAI», модель «SANTA FE», номер кузова НОМЕР_3 - 13.12.2007.

Підпунктом 215.3.5, пункту 215.3 статті 215 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів» від 08.11.2018 року №2611-VIII передбачено, що ставка податку для відповідного транспортного засобу визначається за формулою, відповідно до якої коефіцієнт, що дорівнює кількості повних років, з року, наступного за роком виробництва відповідного транспортного засобу до року визначення ставки податку. Таким чином, декларантом ОСОБА_1 при розрахунку митних платежів не враховано та не зазначено в митній декларації фактичний календарний рік виготовлення транспортного засобу, що призвело до несплати митних платежів в повному об`ємі на загальну суму 3102,74 грн.

Відповідач вважає, що ОСОБА_1 , з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів в сумі 3102,74 грн, вчинено протиправні дії які полягали в заявленні у графі 31 ЕМД UА101070/2019/004974 неправдивих відомостей стосовно календарного року виготовлення легкового автомобіля марки «HYUNDAI», модель «SANTA FE», номер кузова - НОМЕР_3 , чим вчинено порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 23.11.2021 року виконуючим обов`язки заступника начальника Житомирської митниці Держмитслужби України Слуховим Сергієм винесено постанову в справі про порушення митних правил №0304/101000/20, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів на суму 9308,22 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 25.01.2019 року до відділу митного оформлення №1 митного поста «Житомир-Центральний» Житомирської митниці ДФС митним брокером керівником ПП «Житомир-Броктраслогістик» ОСОБА_1 з метою оформлення в митному режимі «імпорт» товару: «легковий автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «SANTA FE», номер кузова НОМЕР_3 , було подано митну декларацію UА101070/2019/004974.

В графі 31 митної декларації UА101070/2019/004974 ОСОБА_1 здійснено нарахування митних платежів з врахуванням календарного року виготовлення транспортного засобу 2008.

Проте, у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 рік виготовлення автомобіля вказано 2007-12.

Таким чином, ОСОБА_1 при розрахунку митних платежів не враховано та не зазначено в митній декларації фактичний календарний рік виготовлення транспортного засобу, що призвело до несплати митних платежів у повному об`ємі на загальну суму 3102,74 грн.

Згідно митної декларації UА101070/2019/004974, в описі транспортного засобу марки «HYUNDAI» моделі «SANTA FE», номер кузова НОМЕР_3 , ОСОБА_5 вказано календарний рік виготовлення 2008 рік, дата першої реєстрації 2008 року.

Зі змісту свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «SANTA FE », номер кузова НОМЕР_3 , встановлено, що рік виготовлення-місяць 2007-12; дата першого введення в експлуатацію в Швеції 08.05.2008 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Частиною 1 статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини 2 статті 264 МК України митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений ст. 53 МК України.

Згідно зі статтею 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації..

Відповідно до частини 8 статті 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації..

Статтею 485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки.

Згідно частини 2 статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 256 КУпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Диспозиція статті 485 вказаного Кодексу передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони правопорушення, і порушення, про яке йдеться в оскаржуваній постанові митного органу щодо позивача (заявлення з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру в митних деклараціях неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості), у даному випадку, не носить триваючого характеру, адже час можливого вчинення останнього, як такого, безпосередньо пов`язаний з поданням відповідних декларацій.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 24.12.2020 року по справі N 461/3117/17, від 24.12.2020 року по справі N 569/7509/16-а, від 09.07.2020 року по справі N 640/20172/16-а.

Виконуючим обов`язки заступником начальника Житомирської митниці Держмитслужби України Слуховим Сергієм 23.11.2021 року винесено постанову в справі про порушення митних правил №0304/101000/20, якою позивача визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

Підставою для винесення зазначених постанов став висновок відповідача про те, що позивачем вчинено протиправні дії спрямовані на зменшення розміру митних платежів шляхом надання документів, що містять неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості товару при митному оформленні товарів за митною декларацією, а саме календарного року виготовлення транспортного засобу.

Згідно протоколу про порушення митних правил №0304/101000/20 від 10.08.2021 року встановлено, що висновок про вчинення позивачем дій спрямованих на зменшення розміру митних платежів шляхом заявлення у ЕМД неправдивих відомостей стосовно календарного року виготовлення легкового автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «SANTA FE», номер кузова НОМЕР_3 .

Виходячи з викладеного, правопорушення, передбачене ст. 485 МК України, не є триваючим, оскільки, може бути скоєне виключно у момент подання митному органу митних декларацій, оскільки подання позивачем митної декларації відбувалося 25.01.2019 року, а прийняття Житомирською митницею Держмитслужби України постанови від 23.11.2021 року №0304/101000/20 відбулося з порушенням строків, встановлених частиною 1 статті 467 МК України.

Відповідно до статті 416 МК України митний брокер - це підприємство, що надає послуги з декларування товарів транспортних засобів комерційного призначення, які переміщуються через митний кодон України.

Згідно зі статтею 417 МК України взаємовідносини митного брокера з особою, яку він представляє, визначаються відповідним договором.

Суд зазначає, що саме замовник, в цьому випадку, несе відповідальність за достовірність даних (відомостей), що заявлені у наданих митному органу документах.

Таким чином, відповідальною особою у цих правовідносинах щодо подання органу доходів і зборів документів, які містять неправдиві відомості щодо вартості ТЗ, з метою ухилення від сплати митних платежів (за ст. 485 МК України), є замовник брокерських послуг.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем в оскарженій постанові не зазначено доказів протиправності дій ОСОБА_1 та доказів вини у формі прямого умислу, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України.

Наявні в матеріалах справи докази не підтверджують наявність в діях позивача умислу, спрямованого на ухилення від сплати митних платежів у встановленому законом розмірі.

З урахуванням чого, суд дійшов висновку, що Житомирською митницею адміністративне стягнення на позивача накладено поза межами встановленого законом строку, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 242-246 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Постанову виконуючого обов`язки заступника начальника Житомирської митниці Митної служби України Сергія Слухова від 23.11.2021 року, винесену в справі про порушення митних правил №0304/101000/20, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів на суму 9308,22 грн скасувати та закрити провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Житомирської митниці Державної Митної служби України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 496,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання, через Богунський районний суд м. Житомира.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, набирає законної сили з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Представник позивача: адвокат Вірьовкіни Олександр Ігорович, адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Житомирська митниця Державної митної служби, юридична адреса: м. Житомир, вул. Перемоги, 25, код: 44005610.

Суддя І.Г. Перекупка