Справа № 480/2837/19
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 грудня 2022 р.Справа № 480/2837/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Жигилія С.П., Перцової Т.С. у справі 480/2837/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Другого апеляційного адміністративного суду перебувала справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 (суддя Кунець О.М.; м. Суми) по справі № 480/2837/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання незаконним та скасування наказу, за наслідками розгляду якої ухвалено постанову від 05 вересня 2022 року.

03 листопада 2022 року до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2022 по справі № 480/2837/19.

Також через канцелярію Другого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшли заяви про відвід суддів Жигилія С.П. та Перцової Т.С.

Вказані заяви обґрунтовані тим, що судді Жигилій С.П. та Перцова Т.С., будучи зацікавленими в результатах розгляду справи, встановили обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, що прямо суперечить нормам Кодексу адміністративного судочинства України та практиці Верховного Суду щодо застосування норм законодавства, що безумовно вказує на зацікавленість суддів в результатах розгляду справи та свідчить про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості суддів та об`єктивності.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши вказану заяву зазначає наступне.

Частинами першою-другою ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Приписами частини четвертої статті 40 КАС України встановлено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У заявах про відвід суддів Другого апеляційного адміністративного суду Жигилія С.П. та Перцової Т.С. вказано, що вони подані на підставі пункту 2 частини першої статті 36 КАС України (якщо суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи) та пункту 4 частини першої статті 36 КАС України (за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді).

У зв`язку з цим суд звертає увагу на те, що для відведення суддів з цих підстав необхідно обґрунтувати їх заінтересованість в результаті розгляду справи, а також обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості або об`єктивності.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Така підстава для відводу судді як наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності при розгляді конкретної справи, покликана забезпечити гарантування права особи на незалежний та безсторонній суд у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

У той же час, реалізація принципу верховенства права, визначеного у статті 6 КАС України, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду. При цьому безсторонність суду як відсутність упередженості необхідно оцінювати у кожному конкретному випадку відповідно до суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Частиною четвертою статті 36 КАС України закріплено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Проаналізувавши всі доводи та аргументи, що містяться в заявах про відвід, суд дійшов висновку, що вони не містять обставин, визначених статтями 36, 37 КАС України, за наявності яких суддя підлягає відводу. Наведені ОСОБА_1 мотиви не можуть слугувати підставою для відведення суддів, оскільки ґрунтуються виключно на припущеннях та оціночних судженнях учасника процесу, та не є такими, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів, а лише свідчать про фактичну незгоду позивача з ухваленим судовим рішенням. Викладені доводи не можна розцінювати як доказ сформованої упередженої позиції.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та необхідність передати матеріали поданих ОСОБА_1 заяв для визначення судді, яким буде здійснюватись їх розгляд, за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.

Керуючись ст. 36, 40, 242, 311, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати необґрунтованими заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Жигилія С.П. та Перцової Т.С.

Справу № 480/2837/19 відповідно до ч.1 ст.31 та ч.4 ст.40 КАС України передати для здійснення Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з дати її піцдписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Жигилій С.П.
Судді(підпис) (підпис) Перцова Т.С. Русанова В.Б.