Справа № 460/47742/22
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
Рівненський окружний адміністративний суд в особі судді С.М. Дуляницька, перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою
до Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,-
18 листопада 2022 року до Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України (далі відповідач), в якій позивач просить суд:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 13.06.2016 по 31.10.2017;
зобов`язати відповідача нарахувати позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 13.06.2016 по 31.10.2017 в сумі 3341,53 грн.
06 грудня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
20.12.2022 від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Клопотання обгрунтоване тим, що наказом ДВБ НПУ від 11.06.2018 №99 о/с "Про переведення" позивач булу переведена для подальшого проходження служби до Головногоуправління Національної поліції в Рівненськй області з 11.06.2018. Вказує, що у червні 2018 року, у зв`язку з переведенням з ДВБ НПУ, відповідно до довідки ДВБ НПУ від 13.12.2022 № 168, ОСОБА_1 було нараховано та. здійснено остаточний розрахунок: грошове забезпечення з 01.06.2018 по 10.06.2018 (10 днів) в сумі 2835,00 грн. (із розрахунку: посадовий оклад з 01.06.2018 по 10.06.2018 в сумі 833,33 грн. (2500,00 грн./ 30днів *10 днів) + оклад за спеціальне звання з 01.06.2018 по 10.06.2018 в сумі 666,67 грн. (2000,00/30 днів * 10 днів) + надбавка за стаж служби з 01.06.2018 по 10.06.2018 в сумі 525,00 грн. (1575,00 грн/30 днів*10 днів) + надбавка за специфічні умови проходження служби з 01.06.2018 по 10.06.2018 в сумі 810,00 грн (2430,00 грн./30 днів * 10 днів); індексація з 01.06.2018 по 10.06.2018 в сумі 177,96 (533,89 грн./30 днів *10 днів). Таким чином, із відрахуванням обов`язкових податків і зборів на особистий картковий рахунок ОСОБА_1 відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було перераховано кошти в сумі 2967,77 грн. (загальне платіжне доручення від 25.06.2018 № 345). Враховуючи наведене, відповідач стверджує, що позивач була обізнана про проведення з нею остаточного розрахунку при звільненні зі служби в поліції саме 25.06.2018. Враховуючи наведене, просить позовну заяву залишити без розгялду, у зв`язку пропуском строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи заяву відповідача суд виходить з наступного.
Позивачем заявлена вимога щодо нарахування та виплати йому відповідачем індексації грошового забезпечення за період з 13.06.2016 по 31.10.2017.
В період до 18.07.2022 ч. 2 ст. 233 КЗпП України визначалось, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Разом з тим, з 19.07.2022 ст. 233 КЗпП України не містить зазначеної норми.
З 19.07.2022 стаття 233 КЗпП України має наступну редакцію:
Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Для звернення роботодавця до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.
Встановлений частиною третьою цієї статті строк застосовується і при зверненні до суду вищого у порядку підлеглості органу.
Отже, з дня набрання чинності нової редакції ст. 233 КЗпП України, встановлений тримісячний строк для звернення працівника за вирішенням трудового спору, який не пов`язаний зі звільненням такого працівника, безпосередньо до суду з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Разом з тим, за приписами п. 1 розділу ХІХ Прикінцеві положення КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Карантин, впроваджений на території України постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236, станом на дату звернення позивача до суду із цим позовом не закінчився (постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2022 №928 його дію продовжено до 31.12.2022).
Відповідно, визначений ч. 1 ст. 233 КЗпП України строк продовжується до 31.12.2022.
Разом з тим, за приписами ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Отже, відповідно до чинного нормативно-правового регулювання на момент звернення до суду з даним позовом, у спорах, пов`язаних з прийняттям на публічну службу, її проходженням, звільненням з публічної служби, у тому числі щодо спорів про належні до виплати суми заробітної плати (грошового забезпечення) та інші виплати, пов`язані з проходженням публічної служби, встановлюється місячний строк.
З врахуванням того, що неповну виплату всіх належних позивачу сум грошового забезпечення за період з 13.06.2016 по 31.10.2017 позивач не міг не знати в день виплати грошового забезпечення протягом зазначеного періоду, а також враховуючи зміни до ст. 233 КЗпП України такий строк слід обраховувати із 19.07.2022.
Отже, визначений ч. 5 ст. 122 КАС України строк для позивача сплив 19.08.2022.
Проте позивач із даним позовом звернувся до суду лише 18.11.2022 (дата складання позову в системі Електронний суд), тобто із пропуском місячного строку.
В постанові від 10.11.2022 у справі №990/115/22 Велика Палата Верховного Суду зазначили, наступне:
26. Частиною першою статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
27. Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
28. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09 грудня 2021 року у справі № 9901/241/21, проаналізувавши положення частини п`ятої статті 122 КАС України, дійшла висновку, що нею встановлено скорочені строки звернення до суду у справах щодо проходження публічної служби, однак такі не ставлять під сумнів саму суть права доступу до суду, а переслідують легітимну мету якнайскорішого поновлення порушених прав добросовісного позивача. При цьому не порушується пропорційність між застосованими законодавцем засобами (строком звернення до суду за захистом порушеного права протягом одного місяця з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів) та метою звернення до суду.
29. Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
30. Таким чином, строк, передбачений частиною п`ятою статті 122 КАС України, є процесуальним строком, встановленим законом, який суд може поновити, якщо визнає причини його пропуску поважними.
31. Водночас поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами.
32. Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
33. Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Без наявності строків на процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.
34. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).
За приписами ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Відповідно до вимог ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Згідно з ч. 13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що наявні підстави для залишення позовної заяви без руху.
Недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом подання до суду до дати, встановленої судом, заяви про поновлення строку звернення до суду із цим позовом із доказами поважності таких причин.
Роз`яснити позивачу, що згідно з ч.15 ст.171 КАС України якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Департамент внутрішньої безпеки національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 5 днів з дня вручення даної ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя С.М. Дуляницька