Справа № 530/1040/22
Суддя: Должко С. Р.
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 530/1040/22
Номер провадження 2-а/530/30/22
20.12.2022 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Должко С.Р., секретаря Стрілець Л.Г., представника позивача адвоката Зінченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Зіньків адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до поліцейського СРПП ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, капрала поліції Батрак Олександра Олександровича, місце знаходження: м.Зіньків, вул.Воздвиженська, 28, Полтавського району, Полтавської області; Головного управління національної поліції в Полтавській області, місце знаходження: м.Полтава, вул.Пушкіна, 83, Полтавської області про поновлення строку для подання позовної заяви та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-
В проваджені Зіньківського районного суду Полтавської області знаходилася адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до поліцейського СРПП ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, капрала поліції Батрак Олександра Олександровича, місце знаходження: м.Зіньків, вул.Воздвиженська, 28, Полтавського району, Полтавської області; Головного управління національної поліції в Полтавській області, місце знаходження: м.Полтава, вул.Пушкіна, 83, Полтавської області про поновлення строку для подання позовної заяви та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
РішеннямЗіньківського районного суду Полтавської області від 20.12.2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до поліцейського СРПП ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, капрала поліції Батрак Олександра Олександровича, місце знаходження: м.Зіньків, вул.Воздвиженська, 28, Полтавського району, Полтавської області; Головного управління національної поліції в Полтавській області, місце знаходження: м.Полтава, вул.Пушкіна, 83, Полтавської області про поновлення строку для подання позовної заяви та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності- задоволено. Скасовано постанову серія БАД № 197533 від 08.10.2022 року винесену поліцейським СРПП ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Батрак О.О. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста ) грн, а справу закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Під час перевірки доводів позовної заяви були встановлені наступні факти, реагування на які, потребує захист законних прав та інтересів осіб, в чиїх інтересах було подано позов.

Відповідно до ст. 280 КУпАП обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею ст.251 КпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

В судовому засіданні було встановлено, що поліцейський СРПП ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, ОСОБА_2 відносно водія мопеда Хонда Діо ОСОБА_1 склав постанову серія БАД № 197533 від 08.10.2022 року з якої вбачається, що 08.10.2022 року о 10 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 на автодорозі Опішня-Зіньків керував мопедом Хонда Діо, який не був зареєстрований у встановленому законом порядку та без посвідчення водія, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.6 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП внаслідок чого водія мопеда Хонда Діо без д.н.з. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень за ч. 6 ст. 121 ,ч.2 ст.126 КУпАП.

Частиною 6 статті 121 КУпАП визначена адміністративна відповідальність за порушення правил керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку,

Відповідальність за частиною 2 статті 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом

В порушення зазначених вимог закону, відповідачем поліцейським СРПП ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, ОСОБА_2 , не надано жодного належного та допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126,ч.6 ст.121 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

Крім цього з копії постанови, яка мається в матеріалах справи не вбачається, що посадові особи поліції складаючи постанову роз`яснили права ОСОБА_1 передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, не надавали можливості скористатись своїми правами на адвоката та надати свої пояснення та заперечення.

Окрім того, відповідно до інформації, яка відображена на оптичному диску, відеозапису з нагрудної камери поліцейського, судом встановлено, що відеозапис міститься на DVD - диску і має лише три файли не у повному стані, як того вимагає Інструкція, крім цього на відео не видно, що поліцейський зафіксував відсутність номерного знаку на мопеді він лише підійшов до даного транспортного засобу на одному з файлів видно, що рухається мопед на зустріч поліцейському автомобілю з якого вибіг поліцейський та зупинив мопед, з іншого файлу вбачається, що працівник поліції пише якийсь документ, на третьому файлі видно, як працівник поліції дописує постанову при цьому ОСОБА_1 стоїть з протилежного боку біля іншого працівника поліції, поліцейський не роз`яснивши прав, лише зачитує їх в голос та настойчиво примушує поставити підпис у постанові, ОСОБА_1 , який, в цей час, знаходиться на значній відстані від поліцейського. При цьому працівник поліції на пропозицію ОСОБА_1 скористатися послугами адвоката ніяк не зреагував, не повідомив ОСОБА_1 , що буде розглядатися адміністративний матеріал відносно нього та не зачитав постанови, яку виніс, про що зафіксовано нафайлах диску.

Так, згідно запису на DVD - диску вбачається, що цей доказ не може бути доказом винуватості ОСОБА_1 , оскільки на ньому мається три файли запису з відео нагрудної камери поліцейського, тобто відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейськими безперервно до її завершення не велася.

Крім цього у судовому засіданні на запитання чому не велася безперервна відеозйомка обставин подій під час зупинки водія ОСОБА_1 поліцейський СРПП ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, ОСОБА_2 пояснив, що з інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів з якою він ознайомлений, він не знав, що відеозйомка правопорушення ведеться безперервно і про це йому його керівництво не говорило.

Так, відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

На думку суду, метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення. Судом не розцінюється як належний і допустимий доказ, доданий працівниками до матеріалів справи диск із відеофайлами, оскільки вказані вимоги поліцейськими виконані не були, що свідчить про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів про вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як зазначено в п. 4-5 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, уповноважені особи органів поліції повинні з`ясувати чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці), чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката, що не було зроблено працівниками поліції, а також не було конкретизовано пункт якого нормативно правового акту порушив позивач.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати свідчення позивача. Проте, такі докази відсутні. Відповідачем не було вжито таких заходів.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, посадова особа не могла оцінити докази за власним переконанням та відсутністю будь-яких доказів на час винесення постанови, а тому є всі підстави вважати, що відповідач був упереджений та порушив вимоги ст. 245 КУпАП, де зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності належних доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського утримуватися від дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини.

Відповідно до п.5 розділу I Правил етичної поведінки поліцейських, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 №1179, поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

Пунктом 1 розділу II цих правил встановлено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський, зокрема, повинен:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

В судовому засіданні було встановлено, що внаслідок неправильних дій поліцейського СРПП ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, ОСОБА_2 виник спір.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».

Таким чином, зазначена поведінка поліцейського при виконанні своїх службових обов`язків, на думку суду негативно впливає на підтримку іміджу та довіри до Національної поліції в цілому.

Згідно з ст.249 Кодексу адміністративного судочинства України суд першої інстанції у випадках і в порядку, встановлених цим кодексом може постановити окрему ухвалу.

Слід зазначити, що окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Відповідно до ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, інтересів яких вона стосується.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для постановлення окремої ухвали по справі №530/1040/22 та направлення її до Головного управління Національної поліції в Полтавській області,.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 2-9, 14, 241-242, 248, 249, 256, 295, 297 КАС України,

УХВАЛИВ:

Обставини, викладені в окремій ухвалі, довести до відома керівництва Головного управління Національної поліції в Полтавській області для вжиття відповідних заходів реагування в межах повноважень визначених Законом та недопущення в подальшому подібних порушень норм законодавства.

Ухвалу направити Головному управлінню Національної поліції в Полтавській області для відповідного реагування та надання суду відповіді протягом одного місяця з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується, в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області С.Р. Должко