Справа № 560/10163/22
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2022-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

16 грудня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суду з позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління держаної міграційної служби в Хмельницькій області від 22.06.2022 року про скасування рішення Управління держаної міграційної служби України в Хмельницькій області від 09 червня 2020 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням громадянці російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Управління держаної міграційної служби в Хмельницькій області прийняти у громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 декларацію про відмову від громадянства російської федерації.

В обрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Управління держаної міграційної служби в Хмельницькій області від 22 червня 2022 року скасовано рішення Управління держаної міграційної служби України в Хмельницькій області від 09 червня 2020 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням громадянці російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Громадянство України позивача припинено через те, що ним не виконане зобов`язання щодо припинення громадянства російської федерації.

Позивач зазначає, що відповідачем було протиправно відмовлено у прийнятті її декларації про відмову від громадянства російської федерації, та вважає, що у даному випадку посадові особи відповідача безпідставно не прийняли до уваги неможливість подання нею документів про припинення іноземного громадянства через незалежні від неї причини, та не дали їй можливості подати декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Ухвалою суду від 03.10.2022 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач подав відзив на даний адміністративний позов, в якому відповідач просить відмовити з наступних підстав.

Позивач на виконання вимог чинного законодавства України була зобов`язана подати документ про припинення громадянства російської федерації, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до УДМС у Хмельницькій області протягом двох років з моменту реєстрації її громадянином України, а саме: з 09.06.2020 до 09.06.2022.

Втім, протягом встановленого двох річного терміну позивач не виконала зобов`язання про припинення іноземного громадянства від 04.02.2020.

Довідка про припинення російського громадянства у позивача відсутня, доказів звернення до Генерального консульства російської федерації у м. Львів з метою отримання довідки про припинення російського громадянства позивач не надала, доказів відмови Генеральним консульством російської федерації у м. Львів у видачі довідки про припинення громадянства росії, та із зобов`язанням отримати нею ряду документів, а також перебування її у черзі за паспортом громадянина російської федерації позивач також не надала.

Доводи позивача, що вона ніколи не мала паспорта громадянина російської федерації не відповідають дійсності, оскільки позивач сама у позовній заяві визнає, що у 2007 році вона виїжджала до російської федерації для зняття з реєстрації свого місця проживання. При цьому, виїзд вона до російської федерації могла здійснити лише за паспортом громадянина російської федерації.

Таким чином, зазначені доводи позивача про неможливість оформити довідку про припинення російського громадянства є надуманими та наведені з метою введення суд в оману.

Тому відповідач вважає, що він прийняв правомірне рішення про скасування позивачу оформлення набуття громадянства України та видав довідку про припинення громадянства України.

Щодо посилань позивача на обмеження встановлені законодавчими актами України, які спрямовані на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби, відповідач зазначив наступне.

У відповідності до п. п. З п. 2 Розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 17.03.2020 № 530-ІХ з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг, визначених законом.

Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Наведена норма закону має особистісний характер, тобто у разі посилання на них має бути підтверджено вплив обмежувальних заходів до конкретної особи.

Позивач зазначає, що йому гарантується збереження строків звернення за отримання адміністративних послуг, а саме: неможливість звернення до органів/підрозділів ДМС України, що обумовлено карантином.

Відповідач зазначає, що органи/підрозділи ДМС України під час карантину працювали та приймали документи громадян, в тому числі довідки про припинення іноземного громадянства. Позивач також не була позбавлена можливості, за реальної наявності, довідку про припинення російського громадянства направити поштою.

Позивач не надає доказів відмови УДМС в Хмельницькій області у прийнятті довідки про припинення російського громадянства у зв`язку з дією карантину.

Таким чином, відповідач вважає, що такі доводи позивача мають бути відхилені судом, оскільки позивач не вказує, що не виконання нею зобов`язання про припинення іноземного громадянства від 04.02.2022 було пов`язане саме із введенням на території України карантину.

Щодо посилання позивача на запровадження в Україні воєнного стану відповідач зазначив, що позивач визнає, що Генеральне консульство російської федерації у м. Львів працювало за попередньою онлайн реєстрацією. Такі правила діяли до 24.02.2022, а саме до розірвання дипломатичних відносини між Україною та російською федерацією у зв`язку зі збройною агресією та масовим вторгненням збройних сил рф в Україну.

Позивач мала можливість виконати зобов`язання з 09.06.2020 по 23.02.2022, але проявила бездіяльність, що стало підставою для прийняття 22.06.2022 правомірного рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням від 09.06.2020.

Також відповідач зазначає, що на територіях, де не ведуться бойові дії, територіальні органи та підрозділі ДМС працюють у повному обсязі та надають усі необхідні послуги, зокрема функціонує УДМС у Хмельницькій області.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій вказала, що на виконання свого зобов`язання по припиненню і громадянства, позивач здійснювала всі можливі дії по такому його припиненню, проте, з незалежних від неї обставин - не могла його завершити.

Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Від відповідача на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач як громадянка російської федерації в порядку частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство України" зверталася до відповідача із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням від 04.02.2020.

Відповідач 09 червня 2020 року прийняв рішення про оформлення позивачу набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство України" та видав довідку про реєстрацію особи громадянином України па підставі якої оформив останньому тимчасове посвідчення громадянина України № НОМЕР_1 від 29.12.2020 терміном дії на 2 роки до 09.06.2022 року.

Під час подання заяви про набуття громадянства України 04 лютого 2020 року, позивач разом з іншими необхідними документами подала відповідачу зобов`язання протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити своє попереднє громадянство російської федерації.

09 червня 2022 року позивач звернулась з письмовим зверненням до Державної міграційної служби України та подала декларацію про відмову від громадянства російської федерації засвідчену власним підписом (форма 45, Наказ МВС від 16.08.2012 № 715 «Про затвердження зразків документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набута громадянства України, та журналів обліку»),

27 липня 2022 року на адресу позивача надійшла відповідь з Державної міграційної служби України за №Д»4749/22/6.4/2966-22 від 25 липня 2022 року, згідно якої громадяни російської федерації не мають підстав для подання декларації про відмову від іноземного громадянства.

22 червня 2022 року Управлінням держаної міграційної служби в Хмельницькій області відносно громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнято рішення про скасування рішення Управління держаної міграційної служби України в Хмельницькій області від 09 червня 2020 року про оформлення нею набуття громадянства України за територіальним походженням на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України».

Підставою для прийняття такого рішення послугувало не виконання зобов' язання про припинення громадянства російської федерації з моменту набуття громадянства України.

05 липня 2022 року ОСОБА_1 , отримала повідомлення за № 6817.23-212/6817.23.1-22 від 30.06.2022 року Городоцького РС УДМС в Хмельницькій області про вказане рішення Управління ДМС в Хмельницькій області.

Позивач вважає, що рішення Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області від 22.06.2022 року про скасування рішення Управління Держаної міграційної служби України в Хмельницькій області від 09.06.2020 року про оформлення нею набуття громадянства України за територіальним походженням на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» є протиправним, невиправданим та таким, що порушує її права, свободи та законні інтереси, тому підлягає скасуванню з зобов`язанням відповідача вчинити певні дії, які є похідними від основної вимоги.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 25 Конституції України визначає, що громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III (далі - Закон №2235).

Відповідно до статті 1 Закону №2235 громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №2235, особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Згідно з положеннями статті 17 вказаного Закону громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №2235, підставами для втрати громадянства України є, зокрема, 1) добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття; 2) набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів; 3) добровільний вступ на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є військовим обов`язком чи альтернативною (невійськовою) службою.

Відповідно до статті 21 Закону №2235, рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8, 10 - 13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.

Не може бути скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України стосовно особи, яка на момент прийняття такого рішення була неповнолітньою, недієздатною, крім випадків подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Суд встановив, що позивач 04.02.2020 взяла на себе зобов`язання припинити іноземне громадянство російської федерації протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України.

Відповідно до абзацу 12 статті 1 Закону №2235, зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України.

Таким чином, саме на позивача покладається обов`язок припинити іноземне громадянство та подати документ про припинення іноземного громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту набуття громадянства.

Відповідно до абзацу 16 статті 1 Закону №2235, декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

Отже, особа, яка набула громадянство України, має подати декларацію про відмову від іноземного громадянства. У разі подачі такої декларації документ про вихід із іноземного громадянства не вимагається, а на особу покладається обов`язок повернути національний паспортний документ до уповноваженого органу іноземної держави та не користуватися правами громадянина вказаної держави і не виконувати обов`язків, передбачених її законодавством для громадян цієї держави.

Указом Президента України від 27.03.2001 №215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок №215), яким визначено перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Згідно з пунктом 92 Порядку №215 територіальні органи Державної міграційної служби України приймають рішення про оформлення набуття громадянства України:

за народженням; за територіальним походженням; внаслідок поновлення у громадянстві; внаслідок усиновлення; внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

До повноважень територіальних органів Державної міграційної служби України також належить скасування прийнятих ними рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону.

Відповідно до пункту 96 Порядку №215 подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується територіальним підрозділом Державної міграційної служби України, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України.

Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до територіального органу Державної міграційної служби України.

Відповідно до підпункту "б" пункту 88 Порядку №215 для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону територіальними органами Державної міграційної служби України, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи, зокрема: документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка територіального органу Державної міграційної служби України, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація територіального органу Державної міграційної служби України про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.

За приписами пункту 97 Порядку №215 рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується керівником територіального органу Державної міграційної служби України або його заступником.

Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.

З системного аналізу наведених правових норм суд дійшов висновку, що скасування рішення про оформлення набуття громадянства відбувається на підставі подання органів міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України та на підставі документів, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Тобто, необхідною та обов`язковою умовою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону України "Про громадянство України" є встановлення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, факту набуття особою громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Указані обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, які свідчать, зокрема, про факт подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів. Крім того, встановленню підлягають також факти, підтверджуючі провину або злочинний намір, подачу завідомо хибних відомостей, обман заявника при отриманні ним паспорта громадянина України.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14.11.2018 у справі № 820/1293/16, від 24.04.2019 у справі №2040/5642/18, від 19.12.2019 у справі №815/3575/15 та від 28.02.2020 у справі №520/4398/19.

Суд зазначає, що з матеріалів справи встановлено, що позивач набула громадянство України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство України".

Особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні.

Отже, вказані чинні норми законодавства України покладають на особу обов`язок подати документ, виданий уповноваженим органом відповідної держави про зобов`язання припинити іноземне громадянство, протягом двох років з моменту реєстрації її громадянином України, а у разі неможливості отримання такого документа - подати декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Згідно з підпунктом 54 пункту 4 Положення про Міністерство закордонних справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 № 281, Міністерство закордонних справ України відповідно до покладених на нього завдань, дипломатичними представництвами, консульськими установами іноземних держав, представництвами міжнародних організацій в Україні, а також дипломатичним корпусом, акредитованим в Україні.

Листом Міністерства закордонних справ України № 71/15-532/43596 від 18.01.2021 року надано інформацію про тарифи консульського збору, що стягується посольством рф в Україні, відповідно до якого розмір консульського збору за припинення громадянства російської федерації на момент набуття заявником громадянства України становив 1820 грн., що не перевищувало половини мінімальної заробітної плати на момент набуття громадянства України.

Незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), документа про припинення громадянства (підданства) у встановлений законодавством іноземної держави термін (за винятком випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років від дня подання клопотання, якщо термін 2 не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства за ініціативою особи чи якщо така процедура не здійснюється або вартість оформлення припинення іноземного громадянства (підданства) перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України.

Суд зазначає, що під час поширення коронавірусної хвороби (СОVID-19) Генеральним консульством російської федерації у м. Львів були встановлені обмежувальні заходи. Прийом громадян відбувався за попереднім записом з урахуванням певних правил відвідування, які були введені Консульством, а саме: наявність захисної маски, рукавиць, відсутності температури (вищої 37 °С), дотриманням соціальної дистанції (2 метра), обробка рук антисептиком тощо. Вказане підтверджується інформацією, яка розміщувалася на офіційному веб-сайті посольства російської федерації на території України.

Таким чином, позивач не була позбавлена можливості звернутися до Генерального консульства російської федерації у м. Львів для оформлення довідки про припинення російського громадянства. У зв`язку з чим, твердження позивача про те, що консульство не працювало не відповідає дійсності.

Окрім того, позивач не надала суду доказів звернення з пакетом документів до Генерального консульства російської федерації у м. Львів для отримання довідки про припинення російського громадянства. Також не додала доказів відмови Генеральним консульством російської федерації у м. Львів у видачі довідки про припинення громадянства росії, зобов`язанням отримати нею ряду документів, а також перебування її у черзі за паспортом громадянина російської федерації позивачем також не надано.

Суд зазначає, що посилання позивача, що вартість оформлення припинення іноземного громадянства (підданства) становила 4 524 грн не відповідає дійсності, оскільки вартість оформлення припинення громадянства російської федерації становить 2184,00 грн., а відтак не перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на час, на який особа надає тариф, який відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», починаючи з 01 січня у місячному розмірі становить 4723,00 грн, а половина цієї суми складає 2 361,50 грн.

При цьому, позивачем також не надано доказів того, що до 24 лютого 2022 року нею було надіслано до уповноваженого органу держави її громадянства клопотання / заяви про припинення іноземного громадянства за допомогою поштового зв`язку або електронною поштою (скріншоти, електронні роздруківки, ін. докази).

Крім того, позивачем не зазначено жодних об`єктивних та обґрунтованих причин неможливості звернення і після початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну із відповідною заявою про припинення громадянства російської федерації до дипломатичного (консульського) представництва російської федерації, яке може бути розташоване на території будь-якої держави.

Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості про те, що процедура відмови від громадянства російської федерації, яка має бути врегульована відповідним законодавством саме зазначеної держави, була скасована.

Таким чином суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачем вчинялися необхідні дії щодо припинення громадянства російської федерації (звернення до відповідних органів рф та отримання відмови, не отримання відповіді).

Крім того, позивач не надав доказів повернення національного паспортного документа до уповноваженого органу іноземної держави. Вказаний обов`язок позивача передбачений ч.21 ст.9 Закону №2235.

Згідно ч.21 ст.9 Закону №2235 особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яких визнано біженцями або яким надано притулок в Україні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач із будь-якими підтверджуючими документами про те, що з незалежних від неї причин вона не змогла припинити громадянство російської федерації до відповідача не зверталася, тому у відповідача були відсутні підстави для прийняття від неї декларації про відмову від громадянства російської федерації.

Окрім того суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про громадянство України» щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб» від 14.12.2021 № 1941-ІХ внесено зміни до ст. 1 Закону України «Про громадянство України» та визнано неповажною причину: вартість оформлення припинення іноземного громадянства (підданства) перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України.

Суд звертає увагу на те, що позивач до УДМС в Хмельницькій області не зверталася до 14.12.2021 з декларацією про відсутність іноземного громадянства, а також не подавала її і після.

При цьому, подана 09.06.2022 позивачем декларація про відмову від громадянства російської федерації до Державної міграційної служби України разом із заявою про надання роз`яснень не може вважатися такою, що подана у встановленій формі, оскільки відповідно до вимог законодавства мала бути подана до територіального підрозділу, де заведена справа, а саме до УДМС в Хмельницькій області.

Враховуючи викладене, позивач не виконала подане зобов`язання протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити попереднє громадянство російської федерації, а тому відповідач 22 червня 2022 року прийняв правомірне рішення про скасування рішення Управління держаної міграційної служби України в Хмельницькій області від 09 червня 2020 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та видав довідку про припинення громадянства України.

Згідно з ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставини, заявлений позивачем позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Судові витрати, які відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розподілу, відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області (вул. М. Грушевського, 87,Хмельницький,Хмельницька область,29013 , код ЄДРПОУ - 37864148)

Головуючий суддя В.К. Блонський