Справа № 460/15410/22
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/15410/22 пров. № А/857/15175/22

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Довгої О.І., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року (ухвалене головуючим суддею Гресько О.Р. у м. Рівне) у справі № 460/15410/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати поліцейському позивачу доплати за несення ним служби у нічний час за період з 18.01.2016 по 07.01.2021;

зобов`язання відповідача здійснити, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказ МВС України від 06.04.2016 № 260 позивачу, нарахування та доплати за службу у нічний час за період з 18.01.2016 по 07.01.2021;

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу надбавки (надбавок) до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень у період часу з 07.11.2015 по 31.05.2016 та з 31.07.2017 по 06.05.2020 в розмірі 10 відсотків до посадового окладу, а також, у періоди з 06.05.2020 по 31.06.2020 та з 01.03.2021 по 31.06.2021 в розмірі 15 відсотків до посадового окладу;

зобов`язання відповідача здійснити, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказ МВС України від 06.04.2016 № 260, нарахування та виплатити позивачу надбавки до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень у період часу з 07.11.2015 по 31.05.2016 та з 31.07.2017 по 06.05.2020 в розмірі 10 відсотків до посадового окладу, а також, у періоди з 06.05.2020 по 31.06.2020 та з 01.03.2021 по 31.06.2021 в розмірі 15 відсотків до посадового окладу;

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації його грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017;

зобов`язання відповідача здійснити, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» нарахування та виплату позивачу індексації його грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017;

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання у 2021 році матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань позивачу у розмірах місячного грошового забезпечення;

зобов`язання відповідача здійснити, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказ МВС України від 06.04.2016 № 260, нарахування та виплати позивачу матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік у розмірах місячного грошового забезпечення;

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання відповідного часу для відпочинку (у порядку компенсації) позивачу, який виконував службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні в загальній кількості 56 днів;

зобов`язання відповідача здійснити, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказ МВС України від 06.04.2016 № 260, нарахування та виплату позивачу грошової компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні в загальній кількості 56 днів;

зобов`язання відповідача провести компенсацію несвоєчасно виплаченого позивачу грошового забезпечення (заробітної плати) та безпідставно стягненого з позивача грошового забезпечення (заробітної плати) шляхом помісячного нарахування індексації несвоєчасно виплаченого грошового забезпечення (заробітної плати) та безпідставно стягненого з позивача грошового забезпечення (заробітної плати), відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» з моменту порушення права і до остаточного розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що у період 2016-2021 років ГУНП в Рівненській області за несення служби в нічний час нарахування та виплати йому доплати не здійснювало. Позивач зазначає, що мав допуск та доступ до державної таємниці за формою «три» із 03.07.2014 по 06.05.2020 та за формою «два» із 06.05.2020 по час звернення до суду. Проте, в періоди часу з 07.11.2015 по 31.05.2016 та з 31.07.2017 по 06.05.2020 позивачу надбавка до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень (АТ) в розмірі 10 відсотків до посадового окладу, та з 06.05.2020 по 31.06.2020 та з 01.03.2021 по 31.06.2021 - в розмірі 15 відсотків, не нараховувалась та не виплачувалась. Також позивач зазначає, що йому стало відомо про те, що відповідач протиправно не проводило нарахування та виплати позивачу індексації грошового утримання (заробітної плати) за період часу з 07.11.2015 по 31.10.2017. Таким чином, період за який мала бути нарахована і виплачена індексація грошового забезпечення (заробітної плати) становить з 07.11.2015 і по 31.10.2017. Стосовно надання матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань позивач упродовж 2021 року неодноразово звертався до відповідача. Однак, відповідач протиправно матеріальну допомогу для оздоровлення та матеріальну допомоги для вирішення соціально-побутових питань позивачу не надав. Також позивач зазначає, що ним за 2016-2021 роки у вихідні, святкові та неробочі дні відпрацьовано 56 днів. Проте, за 2016-2021 роки відповідачем за виконання службових обов`язків (роботи) позивачем у вихідні, святкові та неробочі дні відповідного часу для відпочинку (у порядку компенсації) протиправно не надано. Позивач зазначає, що така бездіяльність відповідача є протиправною, а його порушене право на оплату праці має бути поновлене.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо не нарахування та невиплати поліцейському ОСОБА_1 доплати за несення ним служби у нічний час за період з 18.01.2016 по 07.01.2021. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Рівненській області відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказ МВС України від 06.04.2016 № 260, здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату доплати за службу у нічний час за період з 18.01.2016 по 07.01.2021. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації його грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Рівненській області здійснити відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації його грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що не подання уповноваженими особами відповідача до фінансового підрозділу довідок обліку несення позивачем служби в нічний час не може слугувати підставою для не нарахування та невиплати йому відповідної доплати, на яку він має право в силу вимог чинного законодавства. Разом з цим, суд зазначив, що оскільки до відповідача не надходив мотивований рапорт, погоджений з режимно-секретним органом, який відповідно до вимог законодавства є підставою для видачі наказу про встановлення надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, у відповідача були відсутні підстави для підготовки наказу про встановлення позивачу надбавки за службу в умовах режимних обмежень та виплати такої надбавки.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позову та в цій частині прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що позивач проходив службу на різних посадах в УМВС України в Рівненській області, з 07.11.2015 служив у Національній поліції.

З 30.04.2020 по 10.03.2021 працював на посаді начальника Гощанського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області.

З 10.03.2021 позивач проходив службу на посаді дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів відділу превенції Рівненського районного управління поліції ГУНП.

На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі №4 60/1297/21 ОСОБА_1 з 10.03.2021 було поновлено на посаді начальника Гощанського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 28.08.2021 №156 о/с, відповідно до частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VІІ звільнено зі служби в поліції за пунктом (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служб, підполковника поліції ОСОБА_1 начальника Гощанського відділення поліції Острозького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, 28.08.2021.

Відповідно до вказаного наказу позивачу підлягає до виплати компенсація за 15 діб додаткової оплачуваної відпустки за 2021 рік та за 18 календарних діб щорічної чергової оплачуваної відпустки пропорційно відпрацьованого часу в 2021 році.

Позивач вважає, що під час проходження ним служби відповідачем не в повному обсязі здійснювалося нарахування та виплата йому грошового забезпечення, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Оскільки учасники справи не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, то в силу приписів статті 308 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліці» від 11.11.2015 № 988 встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 цієї Постанови визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Відповідно до статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова № 988), з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, Міністерством внутрішніх справ України видано наказ № 260 від 06.04.2016, яким затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 3 Розділу І вказаного Порядку грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 Розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.

Відповідно до пункту 11 Розділу II Порядку № 260, поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Відтак розрахунок доплати за службу в нічний час здійснюється наступним чином: «місячний посадовий оклад» поділити «на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні» помножити на «кількість годин служби в нічний час» помножити на «35 відсотків (відсотковий розмір доплати за службу в нічний час)».

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 фактично залучався до служби у нічний час. Так, зокрема, відповідно до наданих позивачем Книг нарядів, у яких відображено розстановки особового складу та рапортів, позивач був залучений до служби у нічний час (тобто з 22 год до 06 год):

- 18 днів у 2016 році (144 години): 18 та 28 січня 2016 року; 15 та 28 лютого 2016 року; 10 та 29 березня 2016 року; 16 та 29 квітня 2016 року; 15 та 20 травня 2016 року; 22 та 28 червня 2016 року; 11 липня 2016 року; 02 та 13 серпня 2016 року; 29 жовтня 2016 року; 02 листопада 2016 року та 22 грудня 2016 року;

- 20 днів у 2017 році (160 годин): 04, 08 та 31 січня 2017 року; 12 лютого 2017 року; 06 та 24 березня 2017 року: 02 та 18 квітня 2017 року; 06, 22 та 28 травня 2017 року; 07, 22 та 27 червня 2017 року; 30 липня 2017 року; 18 та 27 листопада 2017 року; 03, 11 та 19 грудня 2017 року;

- 14 днів у 2018 році (112 годин): 10, 21 та 25 березня 2018 року; 05, 07 та 18 квітня 2018 року; 29 червня 2018 року; 05 та 15 липня 2018 року; 05 серпня 2018 року; 30 вересня 2018 року; 15 та 26 жовтня 2018 року та 25 листопада 2018 року;

- 8 днів у 2019 році (64 години): 12 квітня 2019 року; 05 травня 2019 року; 04 та 20 червня 2019 року; 04 липня 2019 року; 29 вересня 2019 року; 11 та 28 жовтня 2019 року.

- 25 днів у 2020 році (200 годин): 28 січня 2020 року, 28 та 29 березня 2020 року; 18, 19 та 26 квітня 2020 року; 09, 10, 11, 30 та 31 травня 2020 року; 27 червня 2020 року; 04 липня 2020 року; 01, 13 та 24 серпня 2020 року; 13 та 26 вересня 2020 року; 04, 17 та 24 жовтня 2020 року; 14 листопада 2020 року; 06, 25 та 31 грудня 2020 року;

- 2 дні у 2021 році (16 годин): 06 та 07 січня 2021 року.

Загальні кількість годин служби позивача у нічний час протягом періоду за 2016-2021 роки становить 696 годин.

Згідно з архівними відомостями наданими як позивачем так і відповідачем, наявні місяці в яких ОСОБА_1 нараховувалася та виплачувалася доплата за службу в нічний час.

Як зазначав відповідач у відзиві нарахування та виплату доплати за службу в нічний час позивачу відображено в архівних відомостях згідно з якими є місяці, де відбулось нарахування та виплати, а є місяці коли таке нарахування не відбулось, у зв`язку із тим, що до фінансового підрозділу не надходило довідок обліку несення служби в нічний час.

Однак суд першої інстанції вірно зазначив, що не подання уповноваженими особами відповідача до фінансового підрозділу довідок обліку несення позивачем служби в нічний час не може слугувати підставою для не нарахування та невиплати йому відповідної доплати, на яку він має право в силу вимог чинного законодавства.

Відтак колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що відповідач безпідставно не здійснював позивачеві доплату за службу в нічний час, чим допустив протиправну бездіяльність та є підстави для зобов`язання нарахувати та виплатити останньому грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 18.01.2016 по 07.01.2021, з урахуванням виплачених сум.

Щодо вимог, не проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 включно, суд зазначає наступне.

Частиною 5 ст. 94 Закону № 580-VIII передбачено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно з абзацом 2 ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Частиною 6 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

При цьому, відповідно до визначення, яке міститься в абзаці 3 ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин 2, 6 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Згідно із ст. 6 Закону України Про індексацію грошових доходів населення у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (тут - і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці 2 цього пункту.

Відповідно до абзацу 5 п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з абзацами 1, 2, 5, 6 п. 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Крім того, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

Пунктом 2 Порядку №1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 №782 внесено зміни до вказаного пункту Порядку №1078, шляхом доповнення абз. 5 після слова «військовослужбовців» словом «поліцейських».

Суд вважає необґрунтованими покликання відповідача на правомірність своїх дій щодо не проведення індексації грошового забезпечення до 18.10.2017, так як Порядок №1078 не передбачав проведення індексації саме поліцейським, оскільки індексація грошового забезпечення прямо передбачена положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у відповідності постановах Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 2140/1763/18; від 21.01.2021 у справі №160/35/20.

Крім того, пункт 2 Порядку №1078 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначав, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру.

Таким чином, вказана правова норма не передбачала вичерпного переліку осіб, грошове забезпечення яких підлягає індексації, оскільки такий перелік визначено законом, а не підзаконним нормативно-правовим актом.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що за період перебування позивача на посаді, останньому було нараховано та виплачено грошове забезпечення.

Індексація грошового забезпечення за спірний період, а саме - з 07.11.2015 по 31.10.2017 у відомостях про грошове забезпечення позивача відсутня.

Відтак, встановлено протиправну бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення у спірному періоді, в результаті чого є необхідність зобов`язати відповідача нарахувати таку і виплатити її позивачу.

Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у справі № 460/15410/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді О. І. Довга
З. М. Матковська