Справа № 240/7901/20
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 грудня 2022 року м. Житомир справа № 240/7901/20

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач подав заяву в порядку ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, щодо нарахування підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, замість здійснення, як передбачено рішенням суду по даній справі, нарахування та виплати вказаного підвищення у розмірі визначеному ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Відповідно до ч.5 ст.383 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За приписами ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якого ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення (ч. 6 ст. 383 КАС України).

Вирішуючи вказану заяву суд зазначає, що відповідно до рішення суд відповідач повинен нараховувати і виплачувати позивачу підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі визначеному ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

В розділі "II. Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01.01.2017, зазначено:

"3. Установити, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, крім розрахунку щорічного обсягу фінансування статутної діяльності політичних партій.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року."

Тобто відповідно до законодавства, яке діє після прийняття рішення Конституційним Судом України від 17 липня 2018 року № 6-р/2018, з яким, відповідно до рішення суду по справі, пов`язується право громадян на отримання підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення, у розмірі, встановлено статтею 39 Закону № 796-ХІІ у редакції, що діяла до 01 січня 2015 року в частині, яка не змінена Законом № 987-VIII, при обрахунку розміру вказаного підвищення замість мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення цієї виплати, повинен застосовуватись прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня календарного року, в якому у громадянин має право на таке підвищення.

Викладене узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом, в постанові від 11.12.2019 по справі № 240/4946/18, які полягають у тому, що після набрання чинності Законом № 1774-VІІІ, положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.

Таким чином нарахування позивачу відповідачем на виконання рішення суду по справі зазначеного підвищення до пенсії виходячи не з розміру мінімальної заробітної плати, а з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, в якому позивач має право на таке підвищення не є неналежним виконанням рішення суду, а тому, заяву належить залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 248, 383 КАС України, суд

ухвалив:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст. 383 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.М. Семенюк