Справа № 300/3911/22
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
"19" грудня 2022 р. справа № 300/3911/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л., розглянувши в письмовому провадженні заяву позивача про закриття провадження у справі за позовною заявою Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 4 977 гривень 46 копійок,
У провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебуває справа №300/3911/22 за позовною заявою Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 4 977 гривень 46 копійок.
Підставою звернення до суду слугувала реалізація позивачем приписів пункту 87.11 статті 87, пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, зумовлена бездіяльністю відповідачки щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 відкрито провадження у справі, постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с. 19-20).
Ухвалою суду від 17.11.2022 залишено позовну заяву без руху (а.с. 36-37) та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом:
- уточнення актуальності зазначеної у позовній заяві адреси зареєстрованого місця проживання відповідачки та підтвердження узгодженості податкових зобов`язань відповідачки, шляхом надання суду належним чином оформленого письмового обґрунтування, із посиланням на відповідні письмові докази, наявності підстав для направлення поштової кореспонденції із податковими повідомленнями-рішеннями та податковою вимогою ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 ;
- подання доказу надіслання відповідачці рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії позовної заяви з доданими документами на зареєстровану адресу місця проживання ОСОБА_1 , підтверджену відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС в Івано-Франківській області, а саме: АДРЕСА_2 чи на іншу адресу, актуальність якої уточнена.
У встановлений термін недоліки позовної заяви усунуто.
Ухвалою суду від 25.11.2022 продовжено розгляд справи та постановлено повторно направити ОСОБА_1 ухвалу про відкриття провадження від 05.10.2022 (47-48).
На адресу суду 13.12.2022 від представниці позивача надійшла заява про закриття провадження у справі та стягнення з відповідачки на користь позивача судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.
Представниця позивача свою заяву обґрунтовує тим, що після звернення контролюючого органу до суду з відповідною позовною заявою ОСОБА_1 здійснено погашення податкового боргу. Також, оскільки відповідачкою визнано позовні вимоги, на переконання представниці позивача, наявні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача сплаченого судового збору за подання позовної заяви відповідно до статті 140 КАС України.
Надаючи оцінку поданій позивачем заяві, а також враховуючи стадію судового розгляду справи, суд встановив, що заява Головного управління ДПС в Івано-Франківській області закриття провадження за своїм змістом є заявою про відмову від позову.
Частиною 3 статті 9 КАС України визначено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Згідно з частинами 1 -3 статті 189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.
Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 238 КАС України, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом, суд закриває провадження у справі.
Враховуючи те, що відмова від позову Головного управління ДПС в Івано-Франківській області зумовлена добровільними виконанням відповідачкою позовних вимог після звернення з цією позовною заявою, не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, наявні обґрунтовані процесуальні підстави для закриття провадження у справі.
Щодо прохання позивача про стягнення з відповідачки на його користь судового збору, суд зазначає таке.
Частиною 2 статті 238 КАС України зокрема визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Відповідно до частин 1-2 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Тобто, процесуальний закон визначив обмежений перелік судових витрат, розподіл яких здійснюється у випадку задоволення позову суб`єкта владних повноважень - це виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Аналіз змісту частин 1-3 статті 139 КАС України дозволяє зробити висновок про те, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору за будь-яких результатів розгляду справи (задоволення або відмова в задоволенні позову, як повністю, так і частково) не підлягають розподілу за результатом розгляду справи. На користь саме такого тлумачення свідчить зміст частини третьої статті 139 КАС України, відповідно до якої суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору.
Такий підхід законодавця до правового регулювання розподілу витрат на сплату судового збору нерозривно пов`язаним із завданням адміністративного судочинства, котре полягає у вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
При цьому, не обґрунтованим є покладення на відповідача обов`язку відшкодувати понесені позивачем витрати як міра відповідальності за поведінку, яка змусила позивача вирішувати спір у судовому порядку.
Статтею 140 КАС України передбачено, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.
Однак, вищезазначена стаття КАС України встановлює особливості розподілу судових витрат у разі відмови позивача від позову. Отже, ці особливості стосуються певної (однієї із багатьох, що згадані в статті 139 КАС України) ситуації - реалізації позивачем свого процесуального права на відмову від позову та прийняття судом відповідного рішення. Та обставина, що в цій статті не зазначено правового статусу позивача (суб`єкт владних повноважень чи особа), на думку суду, не змінює підходу, запровадженого в загальній нормі (стаття 139 КАС України) про те, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору не підлягають розподілу за результатом розгляду справи, окрім судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.
З огляду на вищенаведене, якщо позивачем виступає суб`єкт владних повноважень, незалежно від результату розгляду справи не підлягають відшкодуванню понесені ним судові витрати, окрім судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.
Таким чином, заява позивача в частині стягнення з відповідачки судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви, - не підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись статями 132, 139, 140, 189, 238, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Закрити провадження у справі за позовною заявою Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу в розмірі 4 977 гривень 46 копійок.
В задоволенні заяви Головного управління ДПС в Івано-Франківській області в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору за подання позовної заяви - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.