Справа № 360/6255/21
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року справа №360/6255/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційні скарги Адвоката Суткової Рени Агабєковни в інтересах ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 р. у справі №360/6255/21 (головуючий І інстанції К.О. Пляшкова) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач) в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо незарахування позивачу при визначенні розміру довічного грошового утримання судді у відставці до стажу судді календарного періоду проходження строкової військової служби, періоду роботи на посадах виконуючого обов`язки помічника прокурора Попаснянського району Луганської області, помічника прокурора Попаснянського району Луганської області та періоду роботи на посадах юрисконсульта та адвоката, згідно з довідкою Луганського апеляційного суду від 15 вересня 2021 № 5/2007/21 «Розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці»;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи на посаді судді календарний період проходження строкової військової служби з 01 листопада 1977 року по 02 березня 1980 року, що становить 2 роки 4 місяці 02 дня; період роботи на посадах виконуючого обов`язки помічника прокурора Попаснянського району Луганської області та помічника прокурора Попаснянського району Луганської області з 21 листопада 1983 року по 05 червня 1985 року, що становить 1 рік 6 місяців 16 днів; період роботи на посадах старшого юрисконсульта ВО «Первомайськвугілля» ш. Горська з 28 грудня 1981 року по 18 листопада 1983 року, юрисконсульта «Теплогірський завод гідрообладнання» з 04 липня 1985 року по 18 лютого 1987 року, адвоката юридичної консультації м. Первомайська Луганської обласної колегії адвокатів з 18 лютого 1987 року по 18 жовтня 1993 року, які передували обранню на посаду судді, що згідно з Законом України від 12 липня 2018 року № 2509-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» становить 2 роки;

- зобов`язати відповідача з 16 вересня 2021 року здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 74 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки Луганського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року № 91 «Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці» з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо незарахування до стажу ОСОБА_1 , що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду роботи на посадах виконуючого обов`язки помічника прокурора Попаснянського району Луганської області та помічника прокурора Попаснянського району Луганської області з 21 листопада 1983 року по 05 червня 1985 року, що становить 1 рік 6 місяців 16 днів, та 02 років стажу роботи за юридичною спеціальністю на посадах старшого юрисконсульта Виробничого об`єднання «Первомайськвугілля» Шахта Гірська з 28 грудня 1981 року по 18 листопада 1983 року, юрисконсульта «Теплогірський завод гідрообладнання» з 04 липня 1985 року по 18 лютого 1987 року, адвоката юридичної консультації м. Первомайська Луганської обласної колегії адвокатів з 18 лютого 1987 року по 18 жовтня 1993 року, які передували обранню на посаду судді. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду роботи на посадах виконуючого обов`язки помічника прокурора Попаснянського району Луганської області та помічника прокурора Попаснянського району Луганської області з 21 листопада 1983 року по 05 червня 1985 року, що становить 1 рік 6 місяців 16 днів, та 02 років стажу роботи за юридичною спеціальністю на посадах старшого юрисконсульта Виробничого об`єднання «Первомайськвугілля» Шахта Гірська з 28 грудня 1981 року по 18 листопада 1983 року, юрисконсульта «Теплогірський завод гідрообладнання» з 04 липня 1985 року по 18 лютого 1987 року, адвоката юридичної консультації м. Первомайська Луганської обласної колегії адвокатів з 18 лютого 1987 року по 18 жовтня 1993 року, які передували обранню на посаду судді. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 16 вересня 2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання із розрахунку 68 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної у довідці Луганського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року № 91 «Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці», з урахуванням фактично виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів зазначає, що відповідно до наданого розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи позивача на посаді судді складає 26 років 3 місяці 24 дні. Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 16.09.2021 року розраховано як 62%. Також зазначає, що чинна редакція Закону №1402 не передбачає зарахування до суддівського стажу періоду проходження строкової військової служби, періоду роботи на посадах виконуючого обов`язки помічника прокурора Попаснянського району Луганської області та помічника прокурора Попаснянського району Луганської області, періоду роботи на посадах старшого юрисконсульта ВО «Первомайськвугілля» Шахта Гірська, юрисконсульта «Теплогірський завод гідрообладнання», адвоката юридичної консультації м. Первомайська Луганської обласної колегії адвокатів, що свідчить про безпідставність позовних вимог позивача.

Представник позивача також не погодилась з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, прийняти нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів зазначає, що згідно з п.3-1 постанови КМУ від 03.09.2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби. Крім того, відповідно до ст.1 Указу Президента України від 10.07.1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», (чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років), до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби. Отже, стаж роботи позивача на посаді судді, до якого, зараховується календарний період проходження строкової військової служби 02 роки 04 місяці 02 дні, виходячи із загального стажу 32 роки 02 місяці 12 днів, дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 74 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційних скарг, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 30 грудня 2018 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджено протоколом про призначення пенсії.

Позивач 16 вересня 2021 року звернувся до відповідача із заявою про перехід на довічне грошове утримання судді у відставці за Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 16 вересня 2021 року та надав, зокрема такі документи: рішення Вищої ради правосуддя від 02 вересня 2021 року №1927/0/15-20 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Луганського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку; наказ про відрахування зі штату Луганського апеляційного суду судді ОСОБА_1 від 13 вересня 2021 року № 84-к/тр/с; розрахунок стажу судді, який дає право па відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, від 15 вересня 2021 року № 5/2007/2 1; довідку Луганського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року № 91 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; трудову книжку від 09 вересня 1977 року серії НОМЕР_2 .

На підставі заяви позивача від 16 вересня 2021 року рішенням ГУПФУ в Луганській області від 23 вересня 2021 року № 39 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії та призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 16 вересня 2021 року у розмірі 62 % від заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді, що складає 136188,58 грн. Розмір щомісячного довічного грошового утримання обраховано виключно відповідно до стажу роботи позивача на посаді судді, який складає 26 років 03 місяці 24 дні.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 04 жовтня 2021 року про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, обрахувавши його у розмірі 74 % від заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді, оскільки стаж роботи на посаді судді становить 32 роки 02 місяці 12 днів.

ГУПФУ в Луганській області листом від 18 жовтня 2021 року № 4151-4375/Г-02/8-1200/21 повідомило ОСОБА_1 , що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розраховано відповідно до чинного законодавства, підстави для здійснення будь-якого перерахунку відсутні.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

На час обрання позивача на посаду судді діяв Закон «Про статус суддів в СРСР» від 04.08.1989 №328-I, згідно частини 1статті 8 якого народним суддею може бути обраний громадянин СРСР, який досяг на день виборів 25 років, має вищу юридичну освіту, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років і склав кваліфікаційний екзамен.

На час виходу позивача у відставку правовідносини щодо відставки регулювалися Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (далі по тексту - Закон № 1402-VIII), за приписами частини 1 статті 137 якого до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Частиною 2 статті 137 Закону № 1402-VIII визначено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Системний аналіз цієї норми у її взаємозв`язку з абзацом 4 пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII дає підстави для висновку, що у зв`язку з набранням чинності Законом № 2509-VIII, яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Верховний суд, Вища рада правосуддя, Вища кваліфікаційна комісія суддів України, Рада суддів України, Державна судова адміністрація України, Національна школа суддів України, враховуючи внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висловили свою думку у спільному листі від 05 листопада 2018 року «Про зарахування(перерахунок) стажу роботи на посаді судді», відповідно до якого до стажу роботи на посаді судді зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, тобто застосовуються вимоги, що діяли на момент такого призначення (обрання).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 травня 2019 року (справа № 11-1481заі18) зазначила, що внесенні до статті 137 Закону № 1402-VIII зміни Законом від 12 липня 2018 року № 2509-VIII дозволили зараховувати стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення позивача на посаду судді.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач був призначений на посаду судді з 23 травня 1995 року.

На день призначення позивача суддею діяв Закон України від 15.12.1992 №2862-XII «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862-ХІІ).

Частиною першою статті 7 Закону № 2862-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді) визначено, що право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 43 Закону № 2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до пункту 6 частини першо статті 32 Кримінально-процесуального кодексу України від 28 грудня 1960 року (в редакції, чинній на момент проходження служби в органах прокуратури) «Прокурор» - Генеральний прокурор України, прокурор Республіки Крим, прокурор області, прокурор міста Києва, районний, міський прокурор, військовий прокурор, транспортний прокурор та інші прокурори, прирівняні до прокурорів областей, районних або міських прокурорів, їх заступники і помічники, прокурори управлінь і відділів прокуратур, які діють у межах своєї компетенції.

З викладеного слідує, що посади «виконуючий обов`язки помічника прокурора» та «помічник прокурора», за якими працював позивач, охоплюються поняттям «прокурор».

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що позивачеві додатково до стажу роботи на посаді судді підлягає зарахуванню стаж роботи в галузі права 2 роки та робота на посадах прокурорів.

За таких обставин, стаж роботи позивача на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 29 років 10 місяців 08 днів, з яких:

- стаж роботи на посаді судді судів України 26 років 03 місяці 24 дні;

- стаж роботи на посаді прокурора 01 рік 06 місяців 16 днів (з 21 листопада 1983 року по 13 грудня 1983 року (0 років 0 місяців 23 дні) на посаді виконуючого обов`язки помічника прокурора Попаснянського району, з 14 грудня 1983 року по 05 червня 1985 року (01 рік 05 місяців 23 дні) на посаді помічника прокурора Попаснянського району Луганської області);

- стаж роботи за юридичною спеціальністю 02 роки (з 28 грудня 1981 року по 18 листопада 1983 року (01 рік 10 місяців 21 день) юрисконсультом Виробничого об`єднання «Первомайськвугілля» Шахта Гірська, з 04 липня 1985 року по 18 лютого 1987 року (01 рік 07 місяців 15 днів) на посаді юрисконсульта Теплогірського заводу гідрообладнання, з 18 лютого 1987 року по 18 жовтня 1993 року (06 років 08 місяців 01 день) на посаді адвоката юридичної консультації м. Первомайська Луганської обласної колегії адвокатів).

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частинами четвертою та п`ятою статті 142 Закону №1402-VIII передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Виходячи з наведеного, стаж позивача на посаді судді становить 29 років 10 місяців 08 днів , та розмір його довічного грошового утримання повинен складати 68% суддівської винагороди (50% + 18% (09 відпрацьованих років понад 20 років х 2%), обчисленої відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем безпідставно було визначено позивачеві відсотковий розмір 62% суддівської винагороди замість 68% суддівської винагороди, а тому правомірно задоволено позовні вимоги в цій частині.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції.

Щодо доводів позивача про необхідність зарахування до його стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду проходження ним строкової служби з 01 листопада 1977 року по 02 березня 1980 року (02 роки 04 місяці 02 дні), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 34 розділу ХХ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач був призначений на посаду судді з 23 травня 1995 року.

Оскільки на дату призначення позивача на посаду ані Указ Президента України від 10 липня 1995 року 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», ані постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», не діяли, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для зарахування до стажу роботи позивача суддею, що дає право на одержання щомісячного грошового утримання, періоду проходження ним строкової військової служби з 01 листопада 1977 року по 02 березня 1980 року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову в цій частині.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційні скарги і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Адвоката Суткової Рени Агабєковни в інтересах ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 р. у справі №360/6255/21 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 р. у справі №360/6255/21 - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 20 грудня 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко