Справа № 947/11571/22
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2022 р.м.ОдесаСправа № 947/11571/22

Головуючий в І інстанції: Васильків О.В.

Дата та місце ухвалення рішення: 22.09.2022 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шеметенко Л.П.

судді - Стас Л.В.

судді - Турецької І.О.

за участю секретаря - Вознюк Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області, в якому просив: скасувати постанову сержанта поліції Чалабової Е.Ф. серії ЕАО № 5456525 від 07.06.2022 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн., закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушенні норм матеріального права.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Крім того, позивачем подано клопотання, в якому останній просить постановити окрему ухвалу щодо фактів грубого порушення законодавства працівниками патрульної поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення від 07.06.2022 року та довести її до відома керівництва Управління патрульної поліції в Одеській області.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАО № 5456525 від 07.06.2022 року, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

З вказаної постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1 , 07.06.2022 року о 09:47:25 в м. Одесі, шосе Київське, 1 км, перевищив встановлені обмеження руху більше, як на 20 км/год, швидкість вимірювалась приладом TruCAM 008449, рухався зі швидкістю 82 кв/год., чим порушив п. 12.4 ПДР.

Відповідно до вказаної постанови, посада, спеціальне звання та П.І.Б. особи, яка розглядає справу: УПП в Одеській області поліцейський сержант поліції Чалабова Елена Федорівна 2 бат. 7 рота.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сержант поліції Чалабова Е.Ф., яка винесла оскаржувану постанову, не розглядала справу про адміністративне правопорушення, не роз`яснювала позивачу права та обов`язки, не вручала постанову у справі про адміністративне правопорушення, тобто, оскаржувана постанова винесена неповноважною особою.

Суд першої інстанції зазначив, що з відеоматеріалів, доданих представником відповідача до відзиву на позов, вбачається, що інспектор патрульної поліції Чалабова Е.Ф. весь час до винесення оскаржуваної постанови та в момент її винесення знаходилась в службовому автомобілі, зупинку автомобіля позивача, вимірювання швидкості здійснювали інші інспектори патрульної поліції.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Також, дослідивши наданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис, суд першої інстанції встановив, що поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача, тримаючи засіб для вимірювання швидкості TruCam в руках, що не відповідає вимогам, встановленим діючим законодавством.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та правомірність оскаржуваної постанови, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Колегія суддів частково погоджується із висновками суду першої інстанції, з яких виходив останній, вирішуючи справу, з огляду на викладене.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 12.4 р. 12 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі - КУпАП) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно обставин даної справи, посадовою особою, яка розглядала справу про адміністративне правопорушення, та прийняла оскаржувану постанову є сержант поліції Чалабова Елена Федорівна 2 бат. 7 р. УПП в Одеській області.

Водночас, досліджуючи відеоматеріали щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, які надані відповідачем, судом першої інстанції вірно встановлено, що сержант поліції Чалабова Е.Ф. фактично розгляд справи про адміністративне правопорушення не здійснювала.

Так, наданими відповідачем відеоматеріалами зафіксовано, що зупинку транспортного засобу позивача здійснювали інші інспектори, а Чалабова Е.Ф. постійно перебувала в машині патрульної поліції, розгляд справи про адміністративне правопорушення не здійснювала.

Більш того, фактично розгляд справи про адміністративне правопорушення не здійснювали і інші працівники патрульної поліції, позивачу не було роз`яснено його права, як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, не визначено, яка справа розглядається, щодо якої норми КУпАП тощо.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірному випадку посадовою особою, яка винесла оскаржувану постанову, взагалі не дотримано порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачені наведеними вимогами КУпАП, та розгляд справи про адміністративне правопорушення фактично не здійснено.

На підставі наведеного у сукупності, враховуючи, що у спірному випадку фактично розгляд справи про адміністративне правопорушення взагалі не здійснювався та посадова особа, яка винесла оскаржувану постанову, не досліджувала докази, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не з`ясовувала, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не роз`яснила особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його права, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Поряд з цим, вірно встановивши наведені обставини щодо порушення порядку та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення і вірно оцінивши ці обставини, як такі, що є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення із закриттям справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції помилково перейшов до дослідження доказів щодо суті адміністративного правопорушення та дійшов необґрунтованого висновку щодо порушення порядку використання технічного засобу вимірювання швидкості TruCAM. Як вже неодноразово зазначалось судом, у спірному випадку ані посадовою особою, яка винесла оскаржувану постанову, ані іншими працівниками патрульної поліції, які були присутні на місці винесення постанови, фактично розгляд справи про адміністративне правопорушення не здійснювався та посадовою особою, яка наклала адміністративне стягнення не використовувався технічний засіб вимірювання швидкості TruCAM, не досліджувались його дані, не з`ясовувались обставини, визначені ст. 280 КУпАП. Оскільки суд першої інстанції дійшов висновку, що ці обставини є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення із закриттям справи про адміністративне правопорушення, з яким погоджується колегія суддів, відповідно у суду першої інстанції не було підстав для дослідження суті правопорушення, доказів цього правопорушення, в тому числі, порядку використання технічного засобу вимірювання швидкості TruCAM.

Зазначені висновки суду не призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні із виключенням мотивів, з яких виходив суд першої інстанції, та визначенням мотивів за цією постановою, які викладені у рішенні суду апеляційної інстанції.

Також, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції невірно у резолютивній частині визначено найменування учасників справи, їх статус, що в тому числі впливає на виконання судового рішення в частині стягнення судового збору, а тому, колегія суддів приходить до висновку про необхідність викладення резолютивної частини у новій редакції.

Що стосується заявленого позивачем під час апеляційного розгляду справи клопотання про постановлення окремої ухвали щодо фактів грубого порушення законодавства працівниками патрульної поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та доведення її до відома керівництва УПП в Одеській області, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має Велика Палата Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд Великої Палати.

Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Аналіз положень наведеної статті КАС України дає підстави для висновку, що окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду.

Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду.

За наслідками апеляційного розгляду цієї справи колегія суддів не вбачає передбачених статтею 249 КАС України підстав для постановлення окремої ухвали.

Крім того, обставини щодо вчинення, на думку позивача, службовими особами УПП в Одеській області порушень, які не приймали оскаржувану у даній справі постанову про накладення адміністративного стягнення, знаходяться поза межами предмета перевірки у цьому провадженні щодо правомірності відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 252, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2022 року - змінити.

Виключити мотиви, з яких виходив суд першої інстанції, та визначити мотиви за цією постановою, які викладені у рішенні суду апеляційної інстанції.

Викласти резолютивну частину рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2022 року у наступній редакції:

«Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАО № 5456525 від 07.06.2022 року.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП України - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 496,20 грн.».

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2022 року - залишити без змін.

У задоволенні клопотання про постановлення окремої ухвали - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 19.12.2022 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька