Справа № 280/4843/22
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
19 грудня 2022 року Справа № 280/4843/22
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ»
до Запорізької митниці
про визнання протиправним та скасування рішення
В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» до Запорізької митниці про визнання протиправним та скасування рішення.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення про визначення коду товару від 11.08.2022 №КТ-UA-2022.

07.12.2022 до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача адвоката Бикова С.А. про ухвалення додаткового рішення (вх.№46644), в якій він просить суд стягнути з відповідача вартість професійної правничої допомоги в сумі 14 300,00 грн.

Ухвалою суду від 07.12.2022 призначено до розгляду заяву представника позивача адвоката Бикова С.А. про ухвалення додаткового рішення в порядку письмового провадження.

16.12.2022 судом отримано клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу (вх.№47704). В обґрунтування клопотання представник відповідача вказав, що до суду не було надано документів на підтвердження повноважень адвоката Бикова С.А. відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), що підтверджується матеріалами справи. Також представник відповідача зазначив, що з наданого представником позивача акту виконаних робіт по договору про надання професійної правничої допомоги не вбачається, що зазначені послуги адвоката надавались саме за цією судовою справою. Крім того, представник відповідача зауважив, що витрати за послугою з підготовки проекту позову не підтверджено належними документами, не підтверджується наявними в справі документами та не підлягають задоволенню, а заявлений розмір витрат за послугу з підготовки відповіді на відзив є необґрунтованим та штучно завищеним. Підкреслюючи, що заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу у розмірі 14300,00 грн. не є співмірними із складністю справи, суперечать позиції ЄСПЛ щодо обґрунтованості правничих витрат, а також беручи до уваги викладене, представник відповідача просить відмовити в задоволенні заявлених представником позивача вимог щодо стягнення вартості професійної правничої допомоги в повному обсязі з огляду на наведені обставини та недотримання вимог КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, розглянувши заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 132 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За приписами частини третьої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вказаних вимог, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Системний аналіз змісту вищевказаних норм дозволяє дійти висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, усі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору з огляду на такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 18.01.2022 у справі № 915/1473/20, від 18.01.2022 у справі № 910/2679/21, від 12.01.2022 у справі №918/548/21.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи встановлено, шо професійна правнича допомога у даній справі надавалась позивачу адвокатом Биковим С.А. При цьому суд акцентує увагу, що такі процесуальні документи, як позовна заява (вх.№31456 від 16.08.2022) та заява про усунення недоліків (вх.№31936 від 18.08.2022) підписані Волтером О.В. (у порядку самопредставництва юридичної особи). Тоді як заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (№ 37368 від 28.09.2022) та відповідь на відзив (вх.№37423 від 28.09.2022) підписана ОСОБА_1 .

Розглядувана заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу подана адвокатом Биковим С.А. На підтвердження витрат на правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги від 15.08.2022 №б/н, укладений між адвокатом Биковим С.А. і ТОВ «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» в особі генерального директора, та акт виконаних робіт по договору про надання професійної правничої допомоги від 06.12.2022 №б/н.

Предметом зазначеного договору є надання професійної правничої допомоги щодо рішення про визначення коду товару від 11.08.2022 №КТ-UA-2022. У перелік послуг, що надаються адвокатом, входить консультації з правових питань, складання та оформлення документів правового характеру, представництво інтересів позивача в судах всіх інстанцій, захист позивача в адміністративних справах, подання до суду процесуальних документів.

Суд звертає увагу на положення статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI, відповідно до якої адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Крім того, на достатність наявності договору про надання правової допомоги при підтвердженні повноважень адвокатом представляти інтереси особи звернено увагу у постанові Верховного Суду від 27.07.2021 у справі №671/1957/20. Судом зазначено, що наявність договірних відносин між адвокатом та клієнтом підтверджується договором про надання правової допомоги. Крім того, зауважено, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Верховним Судом також неодноразово було наголошено на тому, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

З наданого до заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу акта виконаних робіт по договору про надання професійної правничої допомоги від 06.12.2022 №б/н встановлено, що представник позивача адвокат Биков С.А. просить стягнути витрати на надання правничої допомоги у розмірі 14300,00 грн. з яких послуга з підготовки проекту позову до відповідача з урахуванням витрат часу на узгодження правової позиції щодо судового оскарження, на збирання й систематизацію доказів, на вивчення та опрацювання необхідної кількості документів надана на суму 10400,00 грн. (8 год. х 1300,00 грн.), а послуга з підготовки відповіді на відзив і подання її до суду надана на суму 3900,00 грн. (3 год. х 1300,00 грн.).

Судом враховується те, що хоча договір про надання правової допомоги між адвокатом Биковим С.А. і ТОВ «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» укладений 15.08.2022, документи від адвоката надійшли лише 28.09.2022, після подання до суду позовної заяви, підписаної представником позивача Волтером О.В., відтак суд погоджується з доводами представника відповідача в частині відсутності доказів щодо складання проекту позовної заяви представником позивача - адвокатом Биковим С.А., як про це зазначено останнім в акті виконаних робіт по договору про надання професійної правничої допомоги від 06.12.2022. Отже, підстави для стягнення на користь представника позивача Бикова С.А. витрат на правову допомогу в частині підготовки позовної заяви відсутні з огляду на недоведеність та необґрунтованість.

В свою чергу, судом встановлено, що послуга з підготовки відповіді на відзив на суму 3900,00 грн. надана представником позивача адвокатом Биковим С.А., що підтверджується відповідним підписом останнього.

Однак суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, зважаючи на предмет спору, кількість та об`єм наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу (в частині підготовки відповіді на відзив) є неспівмірними зі складністю адміністративної справи та часом витраченим на надання правничої допомоги, у зв`язку з чим підлягають зменшенню до 1500,00 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про відшкодування витрат на правову допомогу.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252, 255 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці.

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ», місцезнаходження: 69034, м.Запоріжжя, вул.Цимлянська, 29-а; .

Відповідач - Запорізька митниця, місцезнаходження: 69041, м.Запоріжжя, вул.Сергія Синенка, буд.12; .

Повне судове рішення складено 19.12.2022.

Суддя К.В. Мінаєва