Справа № 947/19935/22
Суддя: Середа І. В.
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/125/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2022 р. м. Одеса

Cуворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

позивача- ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області та просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №5802606 від 25.08.2022 р. виснесену інспектором 2 батальойону 8 роти Управління патрульної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції Оргєєвою Катериною Владиславівною.

В обгрунтування вимоги позивач вказав на те, що постанова є незаконною 25.08.2022 р. о 15.17 год. він виїхав на перехрестя проспекту Добровольського з вул.Ген.Бочарова на миготливий зелений сигнал світлофору, який дозволяє рух. На його прохання ознайомити з відеоматеріалами, надано відеофайл поганої якості і на нетривалий час.

05.09.2022 р. суддею Київського районного суду м.Одеси постановлено ухвалу та позов залишено без руху, надано час для усунення недоліків.

08.09.2022 р. позивачем на виконання ухвали надано позов з визначенням відповідача Департаменту патрульної поліції .

09.09.2022 р. суддею Київського районного суду м.Одесипостановлено ухвалу та справу надіслано за підсудністю до Суворовського районного суду м.Одеси.

14.10.2022 р. справа надійшла до Суворовського районного суду м.Одеси, а 18.10.2022 р. здійснено авторозподіл справи між суддями.

20.10.2022 р. у справі відкрито провадження та призначено її до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та зазначив, що він здійснив проїзд перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофору, поліцейські не давали можливості надати пояснення, вже було зрозуміло, що його слухати не будуть. Доказів проїзду з яких можна зробити висновок про порушення не показали.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, його неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до вимог ст..268 КАС України.

Представником відповідача надано до суду відзив та диск з відеозаписом. За змістом відзиву відповідач вказує на необгрунтованість позову, просить залишити рішення в силі та зазначив, що 25.08.2022 р. о 15.17 год. в ході виконання службових обов`язків інспектор УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції Оргєєва К.О. виявила транспортний засіб марки Ford Cuga, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який здійснив рух на жовтий (заборонений) сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.ґ) Правил дорожгього руху, яким визначено, що жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, переглянувши відео, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 25 серпня 2022 р. поліцейською Оргєєвою К.О. водія ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

За змістом постанови серії ЕАР №5802606 від 25.08.2022 р. ОСОБА_1 25.08.2022 р. о 15.17 год. в м.Одесі керуючи транспортним засобом Ford Cuga, реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив проїзд перехрестя пр.Добровольського і вул. Ген.Бочарова на заборонений жовтий сигнал , чим порушив п.8.7.3 ґ) ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

За пунктом п.8.7.3 ґ) ПДР жовтий сигнал світлофору забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Кодексом України про адміністративне правопорушення визначена відповідальність за порушення ПДР, а саме ст.122 Перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

За нормами ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як слідує з відеозапису, наданого відповідачем, світлофор встановлений на протилежній стороні, за ним стоїть на зупинці трамвай. В момент включення зеленого мигаючого сигналу проїхало три автомобілі, коли включився жовтий сигнал, який горить по центру світлофору, позивач під`їхав до пішохідного переходу, він не зупиняючись продовжив рух і повернув направо.

Отже, позивач здійснив проїзд перехрестя пр.Добровольського і вул. Ген.Бочарова на жовтий сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3 ґ) ПДР.

Відповідальність за вказане правопорушення передбачена нормами ч.2 ст.122 КУпАП.

Твердження позивача про те, що він здійснив поворот направо на зелений миготливий сигнал та йому не надали докази для огляду спростовується наданими відеозаписами з проїздом перехрестя та з обставинами складання протоколу, де видно і розяснення права на надання письмових пояснень і надання для огляду відеозапису порушення.

Отже, складення постанови ЕАР №5802606 від 25.08.2022 р. є цілком обгрунтованим рішенням поліцейського під час фіксації правопорушення.

Згідно зіст. 19 КонституціїУкраїни органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, щопередбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративномусудочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести тіобставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Визначення доказів в справі про адміністративнеправопорушення та їх перелік регламентований ст.251 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року в справі № 560/751/17, яка відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуваннінорми права до спірнихправовідносин.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.32 Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч.1,2 ст. 258 КУпАП посадовими особами національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розглядісправи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Статтею 252 КУпАП та Інструкцією передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, виходячи із вказаного підстав для задоволення позову, оскільки доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а вимоги не грунтуються на нормах закону.

Керуючись ст.ст.2,5,9,77,90,139,241,243-246,250,255,268,286,295 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого адміністративного апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення .

Суддя