Справа № 320/749/22
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/749/22 Суддя (судді) першої інстанції: Шевченко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Грибан І. О., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до командира військової частини НОМЕР_2 , в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.11.2021 № 239 в частині: «сержанта ОСОБА_1 , командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення, вважати виключеним зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знятим зі всіх видів забезпечення з 03.12.2020»;

- поновити сержанта ОСОБА_1 на посаді командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 23.09.2019;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення сержанта ОСОБА_1 на посаді командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 23.09.2019;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у цій справі.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну, в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов залишити без задоволення.

До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив військову службу з 03.04.2017 за контрактом згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 07.08.2018 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 на різних посадах, у тому числі з 07.08.2018 по 10.10.2018 на посаді командира гармати 1 гаубичного артилерійського взводу гаубичної артилерійської батареї дивізіону забезпечення військової частини НОМЕР_1 та з 10.10.2018 на посаді командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 1026 від 23.07.2019 вбачається, що госпітальна військово-лікарська комісія терапевтичного профілю НВМКЦ «ГВЛГ» за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 від 11.06.2019 № 706 провела огляд позивача та виявила окремі захворювання, які пов`язані із проходженням військової служби.

13.08.2019 позивачем подано рапорт командиру артилерійського взводу з проханням про клопотання перед вищестоящим командуванням про надання щорічної основної відпустки за 2019 рік з 14.08.2019, з наступним виключенням зі списків особового складу частини, та про направлення документів відносно нього для постановки на військовий облік до Ірпінсько-Бучанського ОМВК.

Судом встановлено, що рапортом, поданим 13.08.2019, позивач доповів командиру артилерійського взводу, що він справи і посаду командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення здав, втрат і нестач немає. Зазначене підтверджувалось обхідним листом позивача.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 9-РС від 09.08.2019, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» нижчепойменованих осіб рядового, сержантського та старшинського складу військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 звільнити зі служби - у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, за винятком випадків, визначених положенням про проходження громадянами України військової служби) - ОСОБА_1 , командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Цим же наказом відповідач прийняв рішення про виплату позивачу: 1) щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 105% посадового окладу, надбавку за особливість проходження служби в розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання та вислугу років за період з 01 серпня по 23.09.2019; 2) одноразової грошової допомоги по звільненню відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 02 календарні роки; 3) грошової компенсації замість належного до видачі речового майна у сумі 16745,28 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020, в адміністративній справі № 320/5331/19, визнано протиправним та скасовано наказ відповідача від 13.08.2019 № 180 в частині виключення позивача зі списків особового складу та зняття зі всіх видів забезпечення з 23.09.2019 та зобов`язано відповідача видати наказ, яким скасувати наказ від 13.08.2019 № 180 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 23.09.2019.

Ухвалюючи вказане рішення суд виходив із того, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.08.2019 № 180 про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 23.09.2019, без проведення усіх необхідних розрахунків на день виключення, є протиправним, необґрунтованим та в цій частині підлягає скасуванню. При цьому, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача видати наказ по стройовій частині, яким скасувати наказ відповідача від 13.08.2019 № 180 в частині виключення ОСОБА_1 , зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 23.09.2019.

На виконання цього рішення суду, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.09.2020 № 193 (далі - наказ від 07.09.2020 № 193) скасовано пункт 1 наказу від 13.08.2019 № 180 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення. За пунктом 10 цього наказу відповідачем прийнято рішення вважати позивача виключеним зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знятим зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021, в адміністративній справі № 320/14013/20, визнано протиправним наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.09.2020 № 193 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019, і, зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.09.2020 № 193 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019.

Ухвалюючи вказане рішення суду у справі № 320/14013/20 суд виходив із того, що виключення зі списків особового складу військовослужбовця, звільненого з військової служби, можливе за умови здачі посади та проведення з ним усіх необхідних розрахунків по грошовому, продовольчому та речовому забезпеченню. При цьому виключення військовослужбовця зі списків особового складу до проведення усіх необхідних розрахунків дозволяється лише зі згоди такого військовослужбовця.

На виконання рішення суду у справі № 320/14013/20, за наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.11.2021 № 239 прийнято рішення скасувати наказ від 07.09.2020 № 193 стосовно виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019 та читати у наступній редакції: «сержанта ОСОБА_1 , командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення, вважати виключеним зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знятим зі всіх видів забезпечення з 03.12.2020».

Не погоджуючись із вказаним наказом позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби регулює Закон України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок та військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 2 Закону № 2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 2232-ХІІ, військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням суду у справі № 320/14013/20, що набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу з 03.04.2017 за контрактом згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 07.08.2018 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 на різних посадах, у тому числі з 07.08.2018 по 10.10.2018 на посаді командира гармати 1 гаубичного артилерійського взводу гаубичної артилерійської батареї дивізіону забезпечення військової частини НОМЕР_1 та з 10.10.2018 на посаді командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 2232-ХІІ, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: пункт 1, у мирний час: підпункту «б», за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або обмежену придатність до військової служби, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби.

Відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини шостої, частини сьомої статті 26 Закону № 2232-ХІІ, військовослужбовці, які проходять кадрову військову службу, звільняються з військової служби на підставах: у мирний час: за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби;

Звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до пункту 6.4 розділу VI Медичний огляд військовослужбовців, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», у разі виявлення під час обстеження або лікування у військовому лікувальному закладі у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час (пункти «а», « 6» статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки), у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом начальника військового лікувального закладу.

Рішенням суду в межах адміністративної справи № 320/14013/20 встановлено, що у відповідності до вимог законодавства командиром військової частини НОМЕР_1 було видано наказ № 9-РС від 09.08.2019 - відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» нижчепойменованих осіб рядового, сержантського та старшинського складу військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 звільнити зі служби - у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, за винятком випадків, визначених положенням про проходження громадянами України військової служби) - ОСОБА_1 , командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Суд зазначав, що правомірність цього наказу підтверджується рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 у справі № 320/6210/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2020.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Крім того, у силу вимог процесуального закону, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (стаття 78 Кодексу).

Так, у зазначених рішеннях судами встановлено, що у відповідача виник обов`язок щодо звільнення позивача за станом здоров`я з дня надходження постанови госпітальної військово-лікарської комісії, оформленої свідоцтвом про хворобу від 31.07.2019 № 1026, якою ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. Тобто, звільнення з військової служби проводиться тільки на підставі наказу після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я. Відтак, бажання позивача продовжувати військову службу повинно узгоджуватись із об`єктивними причинами, а саме можливістю за станом здоров`я виконувати ним свої службові обов`язки, оскільки військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї осіб, зокрема, за станом здоров`я.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України (частина третя статті 24 Закону № 2232-ХІІ).

Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України, затверджене Указом Президента України 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008), визначає порядок проходження громадянами України (військової служби у Збройних Силах України та регулює питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Зокрема, згідно пункту 225 розділу XII Положення № 1153/2008, яким визначено права посадових осіб щодо звільнення з військової служби встановлено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється у мирний час на підставах, передбачених пунктом 2 частини третьої, частинами 6 і 7 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у військових званнях до майора (капітана 3 рангу) включно за всіма підставами, крім звільнення осіб офіцерського складу через службову невідповідність та у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, - командувачами видів Збройних Сил України, першим заступником начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до абзаців 1 та 3 пункту 242 Положення № 1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (колишніх військових комісаріатів) для взяття на військовий облік.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

З наведених норм чинного законодавства слідує, що виключення зі списків особового складу військовослужбовця, звільненого з військової служби, можливе за умови здачі посади та проведення з ним усіх необхідних розрахунків по грошовому, продовольчому та речовому забезпеченню. При цьому, виключення військовослужбовця зі списків особового складу до проведення усіх необхідних розрахунків дозволяється лише зі згоди такого військовослужбовця.

Крім того, згідно з пунктом 15 статті 10-1 Закону України «Про соціальний та правових захист військовослужбовці та членів їх сімей», у разі звільнення військовослужбовців зі служби (крім звільнення через службову невідповідність, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади, у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, а також у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) та невикористання ними щорічної основної відпустки за їх бажанням надається невикористана відпустка з наступним звільненням їх зі служби. Датою звільнення військовослужбовця зі служби у такому разі є останній день відпустки. У разі звільнення військовослужбовця зі служби у зв`язку із закінченням строку контракту невикористана ним щорічна основна відпустка за його бажанням може надаватися й тоді, коли час цієї відпустки повністю або частково перевищує строк контракту. У цьому випадку дія такого контракту продовжується до закінчення відпустки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за № 180 від 13.08.2019 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу цієї військової частини і всіх видів забезпечення з 23.09.2019. Цим же наказом відповідач прийняв рішення про виплату позивачу: 1) щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 105% посадового окладу, надбавку за особливість проходження служби в розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання та вислугу років за період з 01 серпня по 23 вересня 2019 року; 2) одноразової грошової допомоги по звільненню відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 02 календарні роки; 3) грошової компенсації замість належного до видачі речового майна у сумі 16745, 28 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 у справі № 320/5331/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020, визнано протиправним та скасовано згаданий наказ в частині виключення позивача зі списків особового складу та зняття зі всіх видів забезпечення з 23.09.2019 та зобов`язано командира військової частини видати наказ, яким скасувати цей наказ, оскільки не було згоди позивача на виключення його зі списків особового складу військової частини та відсутністю усіх необхідних розрахунків з позивачем на день виключення його зі списків особового складу.

На виконання вказаного рішення суду у справі № 320/5331/19, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.09.2020 № 193 (далі - наказ від 07.09.2020 № 193) скасовано пункт 1 наказу від 13.08.2019 № 180 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення. За пунктом 10 цього наказу відповідачем прийнято рішення вважати позивача виключеним зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знятим зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019.

Проте рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021, в адміністративній справі № 320/14013/20, визнано протиправним наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.09.2020 № 193 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019, і, зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.09.2020 № 193 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019.

На виконання рішення суду у справі № 320/14013/20, за наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.11.2021 № 239 прийнято рішення скасувати наказ від 07.09.2020 № 193 стосовно виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019 та читати у наступній редакції: «сержанта ОСОБА_1 , командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення, вважати виключеним зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знятим зі всіх видів забезпечення з 03.12.2020».

При прийнятті судових рішень у справі № 320/5331/19 судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказ відповідача від 13.08.2019 № 180 про виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 23.09.2019, без проведення усіх необхідних розрахунків на день виключення є протиправним і необґрунтованим, належним способом захисту його порушеного права є зобов`язання відповідача видати наказ по стройовій частині, яким скасувати наказ від 13.08.2019 № 180 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 23.09.2019, оскільки 29.08.2019 ним до відповідача було надіслано поштовим відправленням рапорт про незгоду на виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 без повного розрахунку, який отриманий відповідачем 17.09.2019.

За змістом спірного наказу від 09.11.2021 вбачається, що підставою для виключення зі списків особового складу позивача було рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 № 320/14013/20, а також рапорт підполковника ОСОБА_2 (вх. № 1660 від 09.11.2021).

Водночас, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.03.2020 у справі № 320/5332/19, що набрало законної сили 15.09.2020, було зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 25.04.2019 про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік та прийняти відповідне рішення.

Як при вирішенні спору в суді першої інстанції так і при апеляційному розгляді, відповідачем не спростовано тверджень позивача в зазначеній частині та не надано жодного рішення за результатами розгляду рапорту від 25.04.2019 щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік, а матеріали справи зворотного не містять.

Зазначене свідчить про те, що повного розрахунку з позивачем у частині виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік на час прийняття спірного наказу від 09.11.2021 відповідачем здійснено не було.

Виключення зі списків особового складу військовослужбовця, звільненого з військової служби, можливе за умови здачі посади та проведення з ним усіх необхідних розрахунків по грошовому, продовольчому та речовому забезпеченню. При цьому виключення військовослужбовця зі списків особового складу до проведення усіх необхідних розрахунків дозволяється лише зі згоди такого військовослужбовця.

Натомість, судом не встановлено, що позивач надавав згоду на виключення його зі списків особового складу до проведення усіх необхідних розрахунків, та те, що ним отримано матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік.

Таким чином з урахуванням встановлених обставин у справі, оскільки позивача виключено зі списків особового складу до проведення з ним усіх необхідних розрахунків, станом на день прийняття наказу (09.11.2021), а також те, що фактично виключено зі списків особового складу за десять (10) місяців до набрання чинності судовим рішенням у справі № 320/14013/20 та за одинадцять (11) місяців до винесення спірного наказу № 239 від 09.11.2021, тому оскаржуваний позивачем наказ у частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини є передчасним та протиправним.

При цьому, винесення наказу про виключення позивача зі списків особового складу з 03.12.2020 унеможливлює дотримання вимог пункту 242 Положення № 153/2008 щодо зобов`язання позивача у п`ятиденний строк прибути до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.11.2021 № 239 в частині: «сержанта ОСОБА_1 , командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення, вважати виключеним зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знятим зі всіх видів забезпечення з 03.12.2020».

Щодо позовної вимоги про поновлення позивача на посаді командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 23.09.2019, суд зазначає, що предметом спору у межах заявлених позовних вимог не є наказ про звільнення позивача з публічної служби, визнання протиправним та скасування якого передувало б поновленню його на посаді.

Разом із тим наказ про виключення зі списків особового складу військової частини є наслідком вже винесеного наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби та спрямований виключно на його виконання, зокрема, у цілях здачі військовослужбовцем посади, отримання ним належного йому грошового забезпечення та здійснення інших визначених законодавством процедур, пов`язаних із припиненням цього виду публічної служби. Тому вирішення питання про поновлення на посаді має вирішуватись суто у межах спору щодо законності звільнення з військової служби, предметом якого є наказ про звільнення, а не у спорі щодо правомірності наказу про виключення зі списків особового складу.

Таким чином, враховуючи рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 у справі № 320/6210/19, судом не встановлено підстав для задоволення позову в частині поновлення позивача на посаді.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовує позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 19.12.2022)