Справа № 420/18023/22
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 грудня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бутенко А.В., вивчивши позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (65074, м. Одеса, вул, Косовська, буд. 2-Д, ) про визнання незаконними дії та скасування припису,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, в якій просить суд:

- визнати дії Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради щодо дострокового розірвання договору на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд за № ТС-1123/15 від 29.09.2015 року у зв`язку з несплатою коштів протягом двох та більше місяців поспіль та анулювання паспорту прив`язки незаконними;

- скасувати припис про демонтаж тимчасової споруди за № 129531 від 06.12.2022 року.

Відповідно до п. 3 та п. 6 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу. Немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у рішенні по справі № 756/9153/18-ц вказав, що основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

В свою чергу, ч. 2 ст. 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що спір виник між Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, яке діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Як вбачається із п. 1 позовних вимог позивач просить суд визнати незаконними дії Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради щодо дострокового розірвання договору на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд за № ТС-1123/15 від 29.09.2015 року у зв`язку з несплатою коштів протягом двох та більше місяців поспіль.

Зі змісту заявленої позовної вимоги, її обґрунтування та доданих до позову документів вбачається, що спір в цій частині позовних вимог виник щодо укладання правочину (договору), пов`язаного із здійсненням господарської діяльності позивача, а тому має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням приватних інтересів позивача, а не прав у сфері публічно-правових відносин.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі.

Відтак зважаючи на викладене, а також беручи до уваги суб`єктний склад сторін, предмет спору та характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що даний спір в цій частині не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а тому відмовляє у відкритті провадження в частині позовних вимог, а саме: визнати незаконними дії Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради щодо дострокового розірвання договору на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд за № ТС-1123/15 від 29.09.2015 року у зв`язку з несплатою коштів протягом двох та більше місяців поспіль.

Суд роз`яснює позивачу, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції господарського суду за правилами господарського судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою підприємцем, встановлена ставка судового збору у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 року № 1928-IX, з 01 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум працездатних осіб на місяць у розмірі 2481, 00 грн.

Дослідивши зміст позовних вимог, судом встановлено, що вони є немайновими, оскільки не підлягають вартісній оцінці.

Судом встановлено, що позивач по позовної заяви надав квитанцію про сплату судового збору № 0.0..1 від 09.12.2022 року у розмірі 992,40 грн.

Щодо кількості позовних вимог, то у прохальній частині позовної заяви, окрім визнання незаконними дії щодо дострокового розірвання договору, оскаржуються дії Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради:

1) про визнання незаконними дії Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про анулювання паспорту прив`язки;

2) про скасування припису про демонтаж тимчасової споруди за № 129531 від 06.12.2022 року.

Отже, адміністративний позов містить дві самостійні вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання адміністративного позову немайнового характеру судовий збір справляється:

якщо подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2481,00 грн.;

якщо подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 992,40 грн.

Таким чином, за звернення до суду із заявленими позовними вимогами судовий збір складає 4962, 00 грн. (2481х2=4962, за ставкою 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб (2481, 00 грн.) за кожну вимогу немайнового характеру).

Отже, позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 3969,60 грн.

Згідно вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 169 КАС України).

На підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху та роз`яснює позивачу, що виявлені недоліки мають бути усунуті шляхом надання оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі, визначеному відповідно до порядку, наведеному у цій ухвалі, а саме 4962, 00 грн.; або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Платiжні реквiзити для перерахування судового збору: 22030101 Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); Отримувач коштів: ГУК в ОД.обл./Київський р-н/22030101; Рахунок отримувача: UA4015756; Код отримувача: 37607526; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Відомча ознака: 84 Окружні адміністративні суди.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 170, 248, 262 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в частині позовних вимог щодо дострокового розірвання договору на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд за № ТС-1123/15 від 29.09.2015 року у зв`язку з несплатою коштів протягом двох та більше місяців поспіль незаконними.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання незаконними дії та скасування припису залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків позовної заяви 10-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу з усіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала в частині відмови у відкритті провадження щодо частини позовних вимог може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 КАС України.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Бутенко