Справа № 520/10870/22
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

14 грудня 2022 р. № 520/10870/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Волошин Д.А., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення при обчисленні підвищення перерахованої у квітні 2018 року пенсії ОСОБА_1 виходячи із 83% від грошового забезпечення, визначеного на 01.01.2016, відповідно до частини другої статті 13 Закону 2262-ХІІ, що діяла на час призначення пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 з 01.01.2016 перерахунок пенсії за вислугу років та її виплату із розрахунком підвищення до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.01.2016, виходячи із 83% грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених платежів;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 згідно з оновленою довідкою №100/28920 від 28.09.2022 (вих. №33/41-5520) про розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського станом на листопад 2019 року із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, наданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, включених до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського №100/28920 від 28.09.2022 (вих. №33/41-5520), наданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області", із збереженням показника основного розміру пенсії 83% грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених платежів, здійснивши виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.12.2019 по день проведення перерахунку однією сумою.

Ухвалою судді від 07.12.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням обґрунтованих та поважних причин його пропуску.

Позивач 09.12.2022 на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху надав до суду заяву, в якій просив суд поновити строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

В обґрунтування заяви зазначив, що у своєму позові позивач посилався на постанову Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №520/11178/2020, від правових висновків якої у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 відступів зроблено не було. Таким чином, при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави. Отже, законодавець не обмежив строк звернення до суду із вимогами про перерахунок пенсії і суди не мають права відмовляти у розгляді позову з підстав його пропуску». Також позивач посилався на правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №815/1226/18. Позивач зазначив, що пенсія йому була нарахована в момент її первісного призначення за вислугу років 26 грудня 2005 року, та є нарахованою після її перерахунку, здійсненому у квітні 2018 року ГУ ПФУ в Харківській області. Саме при обчисленні перерахунку пенсії у квітні 2018 році ГУ ПФУ в Харківській області було незаконно знижено відсотковий максимальний розмір пенсії з 83% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, що призвело до невірного визначення розміру пенсії.

Дослідивши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (ч. 6 ст. 161 КАС України).

Необхідно диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

З дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Судом враховано правову позицію Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19.

Спірний перерахунок пенсії з 01.01.2016 проведено позивачу у квітні 2018 року.

Таким чином, позивач після отримання пенсії за наслідком проведеного у квітні 2018 року перерахунку мав у наступні 6 місяців звернутись до суду із відповідним позовом у разі незгоди з тим, яким чином проведено перерахунок пенсії.

До суду з цим позовом позивач звернувся у листопаді 2022 року, тобто з грубим пропуском строку звернення до суду.

Наведене свідчить про відсутність в суду підстав вважати, що позивач без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових перерахованої пенсії звернувся до пенсійного органу із заявою про надання відповідної інформації.

Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання про це дізнатися не можуть розглядатися як поважна причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки є результатом суб`єктивних дій самого позивача, а не об`єктивно існуючими обставинами, що перешкоджають їй вчасно реалізувати своє право на судовий захист.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 27.01.2020 у справі № 420/3001/19, від 25.02.2020 у справі № 360/1870/19.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 зазначила, що строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій згідно зі статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

У даному ж випадку, пенсія у бажаному позивачем розмірі (83 % відповідних сум грошового забезпечення) нарахована не була.

Також Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав зазначила із посиланням на висновки, що наведені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а, що положення закону про необмеження будь-яким строком спорів щодо невиплаченої пенсіонерові пенсії підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу. Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Судова палата вказала, що позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Оскільки пенсія є щомісячним періодичним платежем, то в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно, а, відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звернула увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

Суд не бере до уваги висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 26.01.2021 у справі № 520/11178/2020, на які посилається позивач, оскільки застосовує прийняті пізніше в часі висновки Верховного Суду в постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19, в яких Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду відступила від раніше викладених висновків щодо застосування строків звернення до адміністративного суду.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Щодо доводів позивача щодо незастосування статті 122 КАС України та посилання на позиції Верховного Суду, викладені у постанові від 20.05.2020 у справі №815/1226/18 суд зазначає, що у вказаній постанові спір стосується пенсій, виплату яких було зупинено та в подальшому протиправно не поновлено, тобто спірні правовідносини у вказаній справі відрізняються від даної справи.

Згідно пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки з позовними вимогами позивач звернувся до суду поза межами встановленого статтею 122 КАС України, зазначені позивачем в заяві від 09.12.2022 підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними та необґрунтованими, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві.

Керуючись статтями 123, 169, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу в частині вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення при обчисленні підвищення перерахованої у квітні 2018 року пенсії ОСОБА_1 виходячи із 83% від грошового забезпечення, визначеного на 01.01.2016, відповідно до частини другої статті 13 Закону 2262-ХІІ, що діяла на час призначення пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 з 01.01.2016 перерахунок пенсії за вислугу років та її виплату із розрахунком підвищення до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.01.2016, виходячи із 83% грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених платежів.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.А. Волошин