Справа № 460/12449/21
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2022 року м. Рівне №460/12449/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Юрчук А.М., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники Вітрук Ю.В., Король В.В.,

відповідача: представник Довгалюк І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.08.2021 №-1712-2019, від 18.08.2021 №-1712-2020, від 18.08.2021 №-1712.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оспорювані податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, у спосіб, що суперечить нормам Податкового кодексу України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 08.09.2021 позовну заяву було залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків.

У встановлений строк позивач виявлені судом недоліки усунув. Ухвалою суду від 25.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.11.2021, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Підготовче засідання 23.11.2021 відкладено за клопотанням відповідача на 23.12.2021.

08.12.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки спірні податкові повідомлення-рішення прийняті відповідно до вимог чинного законодавства.

Підготовче засідання 23.12.2021 відкладено за клопотанням представника позивача на 25.01.2022.

24.01.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою позивач не визнав доводи відзиву внаслідок їх безпідставності.

Підготовче засідання у справі 25.01.2022 не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді. Ухвалою суду від 09.02.2022 підготовче засідання відкладено на 22.02.2022

У підготовчому засіданні 22.02.2022 закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті на 22.03.2022.

Ухвалою суду від 22.03.2022 розгляд справи відкладено до закінчення в Україні військового стану.

Ухвалою суду від 11.08.2022 призначено розгляд справи на 15.09.2022.

У судовому засіданні 15.09.2022 розгляд справи відкладено у зв`язку з витребуванням доказів на 13.10.2022.

У судовому засіданні 13.10.2022 розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача на 27.10.2022.

Судове засідання 27.10.2022 не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги. Ухвалою суду від 27.10.2022 розгляд справи відкладено на 15.11.2022.

У судовому засіданні 15.11.2022 розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача на 08.12.2022.

У судовому засіданні 08.12.2022 закінчено розгляд справи ухваленням рішення.

Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали повністю та суду пояснили, що під час прийняття спірних податкових повідомлень-рішень відповідачем обраховано суму податкового зобов`язання без визначення об`єкта оподаткування (не визначено земельну ділянку, її кадастровий номер, площу тощо).

Такий висновок зроблено у зв`язку з тим, що відповідачем не було надіслано позивачу детального розрахунку податкового зобов`язання.

Зазначені податкові повідомлення-рішення було надіслано поза строками, встановленими Податковим кодексом України, та вважаються не врученими платнику податку, оскільки були надіслані не за адресою реєстрації позивача.

Тобто, податковим органом не дотримано процедури направлення та вручення спірних податкових повідомлень-рішень.

Звернули увагу суду на те, що нормативна грошова оцінка окремої земельної ділянки площею 4,6га, яка перебуває у користуванні позивача, не проводилася, а чинним законодавством не передбачено механізму нарахування земельного податку (визначення бази оподаткування), виходячи із середньої вартості 1кв.м.

Вказали, що використовуючи під час формування спірних податкових повідомлень-рішень розрахунок нормативно грошової оцінки плати за землю, відповідач зобов`язаний був перевірити правомірність та обґрунтованість вказаних у цьому розрахунку даних, які впливають на вартість грошової оцінки земельної ділянки та надалі на нарахування відповідного податку.

Просили позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти позову та суду пояснила, що нарахування позивачу земельного податку проведено на земельну ділянку, що знаходиться на території Олександрійської сільської ради та перебуває у власності позивача.

У зв`язку з тим, що нормативну грошову оцінку земель з кодом 07.01 для розміщення та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення у 2019-2021 роках не проведено, для нарахування позивачу податку застосована середньообласна нормативна грошова оцінка, яка становить 21938грн за 1га.

Зазначила, що спірні податкові повідомлення-рішення були надіслані позивачу за адресою, яка міститься в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків.

Зауважила, що, враховуючи норми чинного законодавства, від дій добросовісного платника податків залежить достовірність даних зазначеного реєстру щодо місця проживання такого платника.

У спірних правовідносинах є об`єкт оподаткування, є всі достатні елементи для обрахунку податкового зобов`язання з такого об`єкта, такі зобов`язання визначені та надані платнику податків для виконання ним свого конституційного обов`язку. Жодних підстав для іншого контролюючий орган не вбачає.

Крім того, у разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податків на підставі оригіналів документів, контролюючий орган за місцем знаходження земельної ділянки проводить протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Таких розбіжностей позивачем контролюючому органу не надано, останнім самостійно не встановлено, відтак і підстави для зміни визначених зобов`язань відсутні.

Просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши представників сторін, розглянувши позовну заяву, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.04.2021 №84560544, ОСОБА_1 з 07.04.2017 є власником земельної ділянки площею 4,6га з кадастровим номером :09:003:0161, що розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, Олександрійська сільська рада. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, для обслуговування бази відпочинку (а.с.68).

18.08.2021 Головним управлінням ДПС у Рівненській області (контролюючим органом за місцем знаходження земельної ділянки) сформовано податкові повідомлення-рішення форми "Ф":

- №-1712-2019, яким позивачу нараховано податкове зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2019 рік в сумі 1009,15грн (а.с.11);

- №-1712-2020, яким позивачу нараховано податкове зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2020 рік в сумі 1009,15грн (а.с.10);

- №-1712, яким позивачу нараховано податкове зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2021 рік в сумі 1009,15грн (а.с.9).

Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України від 25.10.2001 року N2768-ІІІ (далі - Земельний кодекс України), а справляння плати за землю - Податковим кодексом України від 02.12.2010 N2755-ІV (далі - Податковий кодекс України).

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним.

Відповідно до підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, земельний податок це обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

За приписами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Визначення платників земельного податку, база оподаткування та порядок справляння земельного податку, встановлено статтями 269-271 Податкового кодексу України.

Так, пунктом 269.1 статті 269 Податкового кодексу України передбачено, що платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності (пункт 270.1 статті 270 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 271.1 статті 271 Податкового кодексу України, базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно до пункту 277.1 статті 277 Податкового кодексу України, ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів або в межах населених пунктів, встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від нормативної грошової оцінки площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Процедуру проведення нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення (сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища, перелоги) та несільськогосподарські угіддя на землях сільськогосподарського призначення) визначено Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.05.2017 №262, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31.05.2017 за №679/30547 (далі Порядок №262).

Згідно з пунктом 4 розділу ІІ Порядку №262, у разі застосування статті 277 Податкового кодексу України щодо визначення ставок земельного податку від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено, нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області приймається згідно з додатком 1.

Відповідно до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі подання платником податку до контролюючого органу правовстановлюючих документів на земельну ділянку, відомості про яку відсутні у базах даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, сплата податку фізичними та юридичними особами здійснюється на підставі поданих платником податку відомостей до отримання контролюючим органом інформації про перехід права власності на об`єкт оподаткування.

Згідно з пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України, нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Як встановлено судом, земельна ділянка з кадастровим номером :09:003:0161, що розташована на території Олександрійської сільської ради, перебуває у власності ОСОБА_1 , а тому останній в силу положень Податкового кодексу України є платником земельного податку.

Листом від 17.08.2021 №750 Олександрійська сільська рада Рівненського району Рівненської області просила Головне управління ДПС у Рівненській області нарахувати земельний податок за земельну ділянку, яка перебуває у власності гр. ОСОБА_1 з 07.04.2017, площею 4,6га (кадастровий номер :09:003:0161), для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення на території Олександрійської сільської ради (а.с.47).

Рішеннями Олександрійської сільської ради від 05.06.2018 №20, від 24.05.2019 №666, від 05.06.2020 №1582 затверджено ставки земельного податку на 2019, 2020 та 2021 роки для фізичних осіб у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земель як для земель, оцінку яких проведено, так і для земель, нормативну грошову оцінку яких проведено не було (а.а.с.130-133, 159-185, 191, 193 (зворот)).

Як вбачається з відзиву на позовну заяву (а.а.с.44-46) та розрахунку земельного податку (а.с.129) відповідач здійснив нарахування позивачу податкового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб за 2019, 2020, 2021 роки з розрахунку 1009,15грн земельного податку, а саме: 21938 * 4,6 * 1% = 1009,15грн, де 21938грн середньообласна НГО за 1га, 4,6га площа земельної ділянки, 1% - ставка податку згідно з рішеннями сільської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що Податковий кодекс України не передбачає порядку нарахування земельного податку із застосуванням середньообласної НГО.

Поряд з цим, аналізуючи наданий відповідачем розрахунок, суд дійшов висновку, що такий проведено у повній відповідності з чинним законодавством.

Зокрема, контролюючим органом відповідно пункту 4 розділу ІІ Порядку №262 для обрахунку податкового зобов`язання використано грошову оцінку одиниці площі ріллі по Рівненській області, яка згідно з додатком 1 до Порядку №262 становить 21938,00грн.

Використання відповідальною особою відповідача у зазначеному розрахунку некоректного терміну "середньо обласна НГО за 1га" не вказує на неправильність обрахунку визначених спірними податковими повідомленнями-рішеннями податкових зобов`язань.

Так само не вказує на неправильність зазначеного обрахунку помилка у кадастровому номері земельної ділянки, допущена відповідальною особою відповідача у зазначеному розрахунку.

Відповідно до підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення це письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

У силу положень пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).

За приписами підпункту 58.1.1 пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення повинно містити, зокрема: суму та підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та посилання на норми цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до яких здійснено їх розрахунок; граничні строки сплати грошового зобов`язання; попередження про наслідки невиконання податкового повідомлення-рішення в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

У податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій.

Згідно з пунктом 58.2 статті 58 Податкового кодексу України, форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Так, форма та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків визначені Порядком надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за №124/28254 (далі - Порядок №1204).

Розділ ІІ Порядку №1204 встановлює порядок складання контролюючим органом податкових повідомлень-рішень.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №1204 передбачено, що контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством, і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо, зокрема, платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявність показників, які підлягають декларуванню відповідно до вимог Кодексу, та наявність діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Порядку №1204, у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами, зокрема "Ф" - для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства.

Пунктом 11 розділу ІІ Порядку №1204 передбачено, що у податковому повідомленні-рішенні наводиться або додається до нього розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або інших зобов`язань, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи.

Таким чином, чинне законодавство не встановлює обов`язковості надсилання платнику податків одночасно з податковим повідомленням-рішенням розрахунку податкового зобов`язання.

Що ж стосується вимог до податкового повідомлення-рішення, визначених підпунктом 58.1.1 пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України та пунктом 3 розділу ІІ Порядку №1204, то такі відповідачем дотримано.

Зокрема, податкові повідомлення-рішення від 18.08.2021 №-1712-2019, від 18.08.2021 №-1712-2020, від 18.08.2021 №-1712 містять назву платежу, суму та підставу для визначення податкового зобов`язання, посилання на норми Податкового кодексу України, відповідно до яких здійснено їх розрахунок, граничні строки сплати грошового зобов`язання, попередження про наслідки невиконання податкового повідомлення-рішення в установлений строк, граничні строки, передбачені Податковим кодексом України для оскарження податкового повідомлення-рішення.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та його представник у судовому засіданні стверджували про те, що нарахування позивачу податкових зобов`язань із земельного податку здійснено в межах строків, визначених статті 102 Податкового кодексу України, враховуючи дату надходження інформації про наявність у позивача об`єкта оподаткування.

Положення пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України передбачають, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Суд зазначає, що затримка у надсиланні (врученні) контролюючим органом спірних податкових повідомлень-рішень у встановлений пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України строк може свідчити лише про процедуру їх направлення (вручення), яка не змінює суті спірних рішень та не повинна сприйматись як безумовна підстава для висновку щодо їх протиправності і, як наслідок, для скасування.

Якщо податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції та з його форми можна чітко встановити його зміст, згідно з яким визначено грошове зобов`язання платника податків, суму такого зобов`язання, таке рішення є правомірним навіть у разі, коли порушено строки його надсилання (вручення), передбачені Податковим кодексом України.

Сам факт затримки контролюючим органом строків направлення податкового повідомлення-рішення не може бути підставою для звільнення платника податку від обов`язку щодо своєчасної сплати суми податку. Порушення строку направлення податкового повідомлення-рішення не впливає на його законність.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13.02.2018 у справі № 820/1975/17.

Отже, наявність затримки у формуванні податкових повідомлень-рішень не впливає на обов`язок позивача сплатити земельний податок і не є підставою для визнання таких рішень протиправними та для їх скасування.

Суд також відхиляє посилання позивача на те, що спірні податкові повідомлення-рішення були надіслані позивачу не за належною адресою, оскільки ця обставина, як і порушення строку направлення податкових повідомлень-рішень, не впливає на їх законність та не може бути самостійною підставою для скасування.

Отже, у ході судового розгляду суд встановив, що ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити земельний податок за 2019, 2020 та 2021 роки як власник земельної ділянки з кадастровим номером :09:003:0161.

Відповідно, податкові повідомлення-рішення від 18.08.2021 №-1712-2019, від 18.08.2021 №-1712-2020, від 18.08.2021 №-1712 є правомірними та до скасування не підлягають.

Зворотного позивачем не доведено, матеріалами справи не спростовується.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд наголошує на тому, що в силу вимог ч.2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У контексті зазначених положень КАС України, суд звертає увагу позивача на те, що закріплені у ч.2 ст.77 КАС України норми права щодо обов`язку суб`єкта владних повноважень доведення правомірності прийняття оспорюваного рішення не звільняє позивача від обов`язку доведення заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами.

У сукупності викладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Рівненській області (вул.Відінська, буд.12, м.Рівне, 33023; ідентифікаційний код юридичної особи ВП 44070166).

Повне рішення складено 19 грудня 2022 року.

Суддя О.М. Дудар