Справа № 638/16806/21
Суддя: Подус Г. С.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/98/22
РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді - Подус Г.С.,

за участю секретаря - Веліток Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до іспектора роти №3 батальйону №1 УПП в Сумській області ДПП Суходуб Євгенія Ігоровича, Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника Жупинського Миколи Андрійовича звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАО №4936066 від 22.10.2021 року, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, в якому просила скасувати постанову серія ЕАО №4936066 від 22.10.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., - закрити.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 22.10.2021 року інспектором роти №3 батальйону №1 УПП в Сумській області ДПП Суходубом Євгенієм Ігоровичем складено постанову серії ЕАО №4936066 відносно ОСОБА_1 . Відповідно до постанови, 22.10.2021 року об 11.18 год. в м. Охтирка пров. Киріківський, 271 водій керуючи транспортним засобом в населеному пункті перевищив встановлені обмеження швидкості руху більше ніж на 36 км/год, а саме рухався зі швидкістю 86км/год, що зафіксовано на прилад LTI 20/20 Trucam 0005571, чим порушив п. 12.4 ПДР України - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозвол. швидкість не більше 50 км/год).

Позивач не погоджується з даною постановою з огляду на те, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у своїх поясненнях вона зазначила, що рухалася з допустимою у місті швидкістю, тобто без порушення швидкісного режиму, а інспектор здійснював вимірювання швидкості з порушенням встановленого порядку (тримав TruCam у руках, а не використовував стаціонарно вмонтованим).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.11.2021 року відкрито провадження в спрощеному порядку без виклику сторін.

Відповідачем подано відзив Вх. №66984 від 14.12.2021 року, в якому відповідач зазначив, що

не погоджується з вимогами ОСОБА_1 , та зазначає, що зз постанови серії EAO No 4936066 від 22.10.2021 року близько 11 год. 18 хв. в м. Охтирка, провулок Киріківський, 27, водій керуючи транспортним засобом LEXUS GS 460, державний номерний знак НОМЕР_1 в населеному пункті перевищив встановлені обмеження швидкості руху більше як на 36 км./год., а саме рухався зі швидкістю 86 км/год., що зафіксовано на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LII 20/20 TC000557, чим порушив п. 12.4 ПДР. 3 відеозапису та фотознімків наявних в матеріалах справи зафіксованих за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТC000557) зафіксовано, що 22.10.2021 року о 11 год. 18 хв. в Сумській області, м. Охтирка, провулок Киріківський, 27 рухається один транспортний засіб LEXUS GS 460, державний номерний знак НОМЕР_2 зі швидкістю 86 (вісімдесят шість) ки/год та поряд немає інших схожих транспортних засобів, отже можна зробити висновок, що це транспортний засіб Позивача. Також потрібно взяти до уваги, що відеозапис з нагрудного відеореєстратора з часом спілкування з Позивачем, що свідчить про те, що за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер TC000557) зафіксовано перевищення швидкості в Сумській області, м. Охтирка, провулок Киріківський, 27 саме транспортним засобом Позивача. На даних фото та відео, які додаються до матеріалів справи, зображено, що саме транспортний засіб Позивача їхав із зазначеною швидкістю, інші схожі транспортні засоби у межах дії радару поруч із транспортним засобом Позивача не пересувались. Фото здійснені вищезазначеним приладом TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000557), чіткі та із них можна ідентифікувати марку та державний номерний знак транспортного засобу, який рухався в межах населеного пункту м. Охтирка, провулок Киріківський, 27. Після зупинки було ідентифіковано транспортний засіб та водія, що зафіксовано у винесеній мною постанові. В матеріалах справи наявне фото № j8000 1022 112456 та інформаційний файл № j8000_1022_112456, в якому зокрема вказана система географічних координат з кутовими величинами щодо підтвердження географічної локації транспортного засобу, а саме широта: 50° 18' 32.50" на північ, довгота: 34 56' 13.43" на схід, що підтверджують фіксацію перевищення швидкості в населеному пункті м. Охтирка, Сумської області, що автомобіль LEXUS GS 460, державний номерний знак НОМЕР_3 рухався зі швидкістю 86 км/год. на автомобільній дорозі Р - 46 «Харків - Охтирка».

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

22.10.2021 року інспектором роти №3 батальйону №1 УПП в Сумській області ДПП Суходубом Євгенієм Ігоровичем складено постанову серії ЕАО №4936066 відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови, 22.10.2021 року об 11.18 год. в м. Охтирка пров. Киріківський, 271 водій керуючи транспортним засобом в населеному пункті перевищив встановлені обмеження швидкості руху більше ніж на 36 км/год, а саме рухався зі швидкістю 86км/год, що зафіксовано на прилад LTI 20/20 Trucam 0005571, чим порушив п. 12.4 ПДР України - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозвол. швидкість не більше 50 км/год).

Особа позивача, як водія транспортного засобу встановлена працівником поліції безпосередньо після зупинки транспортного засобу.

Судом встановлено, що надані відповідачем докази на підтвердження обставин вчинення правопорушення п. 12.4 ПДР України не містять відомостей стосовно того, що в зоні фіксації вимірювачем Trucam 0005571 о 11.18 год. 22.10.2021 року швидкості руху транспортного засобу LEXUS GS 460, державний номерний знак НОМЕР_2 були розміщені та діяли обмеження, передбачені дорожніми знаками: 5.45 «Населений пункт»; 5.46 «Кінець населеного пункта» 5.70 «Фото, відеофіксування порушень».

Доказів розміщення вказаних дорожніх знаків та зони їх дії не надано та не зазначено, як під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності так і в ході розгляду справи.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до ст. 41 Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» (далі - № 3353-XII) регулюються ПДР України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст. 53 Закону № 3353-XII).

Пункт 1.10 ПДР України визначає значення термінів, зокрема: населений пункт забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45 "Населений пункт", 5.46 "Кінець населеного пункта", 5.47 "Населений пункт", 5.48 "Кінець населеного пункта".

Водночас, п. 12.4 ПДР України передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема ч. 1, 2, третя і 5 статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Окрім того, ч. 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП встановлюють, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач перебуваючи в населеному пункті порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України на 31 км/год. При цьому, в оскаржуваній постанові відповідач покладався лише на єдиний доказ, який підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під керуванням позивача в зоні дії дорожнього знаку «населений пункт» це здійснення вимірювання швидкості руху приладом Трукам №000557.

Відповідачем не надано доказів, які б містили інформацію щодо місця знаходження дорожнього знаку «5.45» «населений пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги.

В оскаржуваній постанові також відсутні покликання на докази місцезнаходження дорожнього знаку « 5.45» «населений пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці вказаної автодороги, що могло б дати змогу встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення.

Крім того, відповідач в постанові не посилався взагалі на дію дорожнього знаку п.5.45 «населений пункт», а лише зазначив, що відповідачем перевищено швидкість в населеному пункті м. Охтирка.

За відсутності покликання відповідача в оскаржуваній постанові на зазначені докази щодо зони дії дорожнього знаку « 5.45» «населений пункт» в кілометровій відмітці вказаної автодороги, суд приходить до висновку, що зібраними доказами не підтверджуються обставини стосовно руху транспортного засобу під керуванням позивача саме в зоні дії дорожнього знаку населений пункт з перевищенням швидкості на 36 км.

Відтак, поліцейський який розглянув справу не виконав вимоги щодо посилання у постанові про накладення стягнення на докази які в повній мірі підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення позивачем.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCAM, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

Враховуючи вищевикладені положення ст. 40 Закону № 580-VIII при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото - і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото - і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Суддею враховано, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак « 5.70»), позаяк вказане обумовлено ч. 2 ст. 40 Закону № 580-VIII, згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до ПДР України знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70» лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.

За наведених обставин, оскаржувана постанова прийнята з порушенням частини 2 ст. 77 КАС України та п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України та є необґрунтованою та такою, що прийнята без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд дійшов до висновку, що в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення нею вимог 12.4 ПДР України не підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови та відомості про наявність і дослідження яких повинні бути внесені до змісту такої постанови.

Зважаючи на викладене, оскільки вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Судом також враховано позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Позивачем під час подання позову був сплачений судовий збір в сумі 454 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 28.10.2021 року. Таким чином, враховуючи факт задоволення позовних вимог у повному обсязі вказану суму судового збору слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 258, 280, 283, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 7, 9, 11, 44, 73-78, 90, 241-246,268,269, 271, 272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до іспектора роти №3 батальйону №1 УПП в Сумській області ДПП Суходуб Євгенія Ігоровича , Департамент патрульної поліції (03048, м. Київ, вул.Федора Ернста,3) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити .

Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону №1 УПП в Сумській області Суходуба Євгенія Ігоровича про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22.10.2021 року серії ЕАО №4936066, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 454,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя