Справа № 520/9134/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 грудня 2022 р. Справа № 520/9134/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 по справі № 520/9134/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначене рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2022 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху.

Надано відповідачу строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснено апелянту, що недоліки апеляційної скарги можуть бути усунуті шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду уточненого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції з наданням доказів поважності причин пропуску цього строку та квитанції або оригіналу іншого документу про сплату судового збору у розмірі 1362,00 грн.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2022 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 року по справі № 520/9134/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.

Надано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснено заявнику апеляційної скарги, що недоліки апеляційної скарги можуть бути усунені шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду уточненого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 по справі № 520/9134/21, з інших підстав, ніж наведені у клопотанні, заявленому в апеляційній скарзі та поданому на виконання ухвали від 08.11.2022 з наданням доказів поважності причин пропуску цього строку.

Роз`яснено відповідачу, що у разі неподання уточненого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, відповідно до ч. 4 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Як вбачається з довідки про доставку електронного листа, сформованої в автоматизованій системі діловодства спеціалізованого суду, копію ухвали від 28.11.2022 про залишення апеляційної скарги без руху, доставлено до електронного кабінету Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області 28.11.2022 о 21:34 год., тобто у неробочий час, що в свою чергу свідчить про те, що датою вручення вказаної ухвали є 29.11.2022 (наступний робочий день).

Таким чином, строк для усунення недоліків закінчився 09.12.2022.

08.12.2022 від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, на виконання вимог ухвали від 28.11.2022 про залишення апеляційної скарги без руху, надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого відповідач втретє зазначає, що ухвала Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2021 про залишення апеляційної скарги без руху у зв`язку з несплатою судового збору, до теперішньго часу не надходила до Головного управління.

Управління виконало усе можливе, що належить до своєї компетенції, алеж ненадходження ухвали Другого апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без руху навіть після винесення ухвали про повернення апеляційної скарги, позбавило Головне управління права на апеляційне оскарження судового рішення.

Апелянт зазначає, що дотримання Управлінням строків оскарження при первинному зверненні до суду апеляційної інстанції, бажання реалізувати у найкоротші строки своє право на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі після постановлення Другим апеляційним адміністративним судом ухвали про повернення апеляційної скарги скаржнику, є підставою для поновлення пропущеного строку та відкриття апеляційного провадження.

У зв`язку з необхідністю проходження вказаного клопотання належної реєстрації відділом документального забезпечення Другого апеляційного адміністративного суду, вказане клопотання було передано головуючому судді по справі Перцовій Т.С. 09.12.2022.

Вивчивши доводи клопотання про поновлення строку, колегія суддів вважає строк на апеляційне оскарження таким, що не підлягає поновленню, з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Матеріалами справи підтверджено, що оскаржуване рішення Харківського окружного адміністративного суду прийнято 29.07.2021 в порядку письмового провадження.

Отже, строк на апеляційне оскарження закінчився 30.08.2021 (з урахуванням вихідних).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області вперше подано апеляційну скаргу - 27.08.2021 тобто у строки визначені ч. 1 ст. 295 КАС України, однак, до апеляційної скарги не було додано квитанцію про сплату судового збору, у зв`язку з чим апеляційну скаргу ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2021 залишено без руху та згодом, ухвалою від 15.11.2021 апеляційну скаргу повернуто скаржнику з підстав несплати судового збору.

В матеріалах справи наявна копія супровідного листа Другого апеляційного адміністративного суду (а.с. 196), з якої вбачається, що відповідачем отримано копію ухвали від 21.10.2021 нарочно 27.10.2021, що підтверджується відтиском штампу та підписом уповноваженої особи, отже, доводи відповідача з приводу не отримання копії ухвали від 21.10.2021 про залишення апеляційної скарги без руху не відповідають встановленим у справі обставинам.

Крім того, вказані у клопотанні події ніяким чином не пояснюють пропуск відповідачем строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 при повторному зверненні з апеляційною скаргою. Відповідачем 26.11.2021 отримано копію ухвали про повернення апеляційної скарги від 15.11.2021, що підтверджується відтиском штампу та підписом уповноваженої особи на копії супровідного листа Другого апеляційного адміністративного суду (а.с.200), однак, вдруге відповідач звернувся з апеляційною скаргою лише 08.06.2022, що складає майже сім місяців з моменту отримання ухвали про повернення апеляційної скарги, при цьому жодних обґрунтувань з цього приводу апелянтом знову не надано, що унеможливлює надання оцінки поважності причинам пропуску строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в поданому до суду апеляційної інстанції клопотанні від 08.12.2022, відповідач, як вже зазначалось вище, посилається на ті ж самі обставини, які були наведені ним у заяві, поданій разом з апеляційною скаргою, та які були визнані судом неповажними причинами для пропуску строку на апеляційне оскарження, зокрема, вказує, що останній пропущений з поважних причин, оскільки Управлінням не було отримано копію ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2022 про залишення первинно поданої апеляційної скарги без руху, що спростовується наявними в матеріалах справи доказами

З цього приводу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою після закінчення строків, установлених статтею 186 КАС України (в редакції на момент розгляду судом апеляційної інстанції), та якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку (поважність причин повинен доводити скаржник).

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження та його поновлення відповідач посилається на неможливість звернення з апеляційною скаргою у строки визначені процесуальним законодавством у зв`язку з неотриманням копії ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2022 про залишення первинно поданої апеляційної скарги без руху.

Суд вважає, що наведені скаржником доводи не можуть бути підтвердженням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.3 ст.295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч.1 ст.121 КАС України).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

З огляду на приписи, зокрема, статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Відтак, орган Пенсійного фонду, який в силу наданих йому повноважень, має можливість безпосереднього впливу на процес організації своєї діяльності, повинен забезпечити належний рівень здійснення претензійно-позовної роботи, а тому зазначені відповідачем підстави для поновлення строку апеляційного оскарження не можна визнати поважними, оскільки вони не пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги і не надають права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Крім того, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд зверну увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

У справі Рисовський проти України Європейський Суд з прав людини ... підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси….

Тобто, виходячи з принципу належного урядування, державні органи загалом, і органи Пенсійного фонду зокрема, зобов`язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок платника податку у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).

Таким чином, довготривала процедура підготовки та підписання процесуальних документів, особливості діловодства в органах Пенсійного фонду не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" від 06.10.2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою потворного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку зазначені скаржником причини пропуску строку оскарження не виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

Відповідач в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, поданому на виконання вимог ухвали від 28.11.2022, не навів суду апеляційної інстанції об`єктивно непереборних та незалежних від його волі обставин, які б завадили йому повторно подати апеляційну скаргу, оформлену відповідно до вимог ч.5 ст.296 КАС України, раніше, ніж 08.06.2022.

Також, колегія суддів вдруге звертає увагу відповідача, що вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у адміністративній справі 819/1224/15-а.

Інших доводів в обґрунтування поважності причини пропуску строку звернення із апеляційною скаргою апелянтом не наведено.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження, наведені у клопотанні, поданому апелянтом 08.12.2022, не можуть бути визнані поважними, а строк на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2022 по справі № 520/9134/21 не може бути поновлений з тих підстав, які наведені у цьому клопотанні, у зв`язку з чим подане клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідачем пропущено строк на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 по справі № 520/9134/21, не надано належних і допустимих доказів поважності пропуску цього строку, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 299, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В

В задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 по справі 520/9134/21 - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 року по справі № 520/9134/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова