Справа № 160/14496/21
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 160/14496/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Шальєвої В.А., Олефіренко Н.А., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейн Тех Агро" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 року в адміністративній справі №160/14496/21 за позовом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейн Тех Агро" про застосування заходів реагування,-

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (далі позивач, Інспекція) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейн Тех Агро" (далі відповідач), в якому просила:

- повністю зупинити виробництво (виготовлення), реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг, під час якої здійснюється експлуатація джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин, а саме:

- силосний корпус додатково обладнаний системою аспірації над силосне та під силосне відділення, обладнані двома ГОУ, два бункери зберігання відходів; бункер наземний перевантажувальний БНП-12;

- в приміщенні механічної майстерні пила циркулярна;

- з трьох резервуарів зберігання нафтопродуктів фактично в наявності один;

- в складі зберігання насіння соняшника (ДВ №43) система аспірації верхньої та нижньої галереї, обладнані двома ГОУ, два бункери зберігання відходів;

- на території дільниці завантаження зерна в залізничні вагони (с. Варварівка, вул. Пристанційна, 3А) котел твердопаливний індивідуального виробництва (буржуйка) в побутовому приміщенні та бункер наземний перевантажувальний БНП-12;

- склад для зберігання зернових (ДВ №49) та склад для зберігання олійних культур (ДВ №50) виведені з експлуатації (в ході перевірки надано попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна від 13.05.2021р.);

- в приміщенні калібрувального цеху створено склад обладнання та техніки, в т.ч. зернометателі ЗЗП-100 (2 од.) Товариством з обмеженою відповідальністю Грейн Тех Агро до повного усунення порушення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 року позов задоволено частково, а саме судом: зупинив виробництво (виготовлення), реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг, під час якої здійснюється експлуатація джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин, а саме:

- силосний корпус додатково обладнаний системою аспірації над силосне та під силосне відділення, обладнані двома ГОУ, два бункери зберігання відходів; бункер наземний перевантажувальний БНП-12;

- в приміщенні механічної майстерні пила циркулярна;

- з трьох резервуарів зберігання нафтопродуктів фактично в наявності один;

- в складі зберігання насіння соняшника (ДВ №43) система аспірації верхньої та нижньої галереї, обладнані двома ГОУ, два бункери зберігання відходів;

- на території дільниці завантаження зерна в залізничні вагони (с. Варварівка, вул. Пристанційна, 3А) котел твердопаливний індивідуального виробництва (буржуйка) в побутовому приміщенні та бункер наземний перевантажувальний БНП-12;

- в приміщенні калібрувального цеху створено склад обладнання та техніки, в т.ч. зернометателі ЗЗП-100 (2 од.) Товариством з обмеженою відповідальністю Грейн Тех Агро до повного усунення порушень.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що єдиним доказом, який суд прийняв до уваги для встановлення обставин справи є акт перевірки від 20.05.2021 року Державної екологічної інспекції.

Апелянт посилається на те, що обрання заходу реагування за заявою контролюючого органу потребує дослідження судом всіх доказів з дотриманням всіх принципів адміністративного судочинства. Акт перевірки контролюючого органу, що складений за результатом контрольного заходу, є лише одним із доказів, оцінку якому дає виключно суд поряд з іншими доказами. В протилежному випадку функція суду зводиться до затвердження акту контролюючого органу, а це не можна вважати судочинством. Розглядаючи спір суд не прийняв до уваги докази надані відповідачем на підтвердження фактів, які мають значення для вирішення даного спору.

Для висновку про те, чи підпадає конкретний об`єкт під визначення стаціонарного джерела забруднення атмосфери, суд мав би встановити: (1) чи зберігає цей об`єкт просторові координати протягом певного часу; (2) чи включений цей об`єкт до переліку типів, для яких розробляються нормативи Граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин; (3) чи експлуатується об`єкт фактично.

Суд першої інстанції залишив поза своєю увагою, що бункер наземний перевантажувальний БНП-12 та зернометателі ЗЗП-10 (2 од) є рухомим майном (устаткуванням), що вони не зберігають свої просторові координати протягом певного часу і що вони не включені Мінприроди до переліку типів устаткування, за якими розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин. Тобто, вказане рухоме майно не є стаціонарними джерелами викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря у розумінні статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», а відтак обов`язок отримувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря щодо цих об`єктів у відповідача був відсутній.

Також, суд першої інстанції не врахував, що для висновку про приналежність певного об`єкта до стаціонарного джерела забруднення атмосфери, необхідно встановити факт його експлуатації, тобто чи дійсно об`єкт експлуатувався і при цьому здійснював викиди в атмосферне повітря. Складений позивачем акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства не містить інформацію про фактичну експлуатацію джерел викидів забруднюючих речовин, та про обсяг викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря з цих джерел. Жодних інших доказів, щодо цих обставин, позивачем надано не було.

Відповідно до пунктів 2.1.-2.3. Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої Наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України № 277 від 28.04.2020 року факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, документальної перевірки суб`єкта господарювання та/або розрахунковими методами.

Жоден, із передбачених Методикою методів, позивачем застосований не був, отже є недоведеним факт порушення ч.6 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Також, суд першої інстанції встановив факт не забезпечення відповідачем можливості для проведення обстеження складського приміщення для зберігання інсектицидів, місця їх розведення та застосування, місця тимчасового зберігання тари від використаних інсектицидів. При цьому, місце складського зберігання інсектицидів місця їх розведення га застосування, місця тимчасового зберігання тари від використаних інсектицидів, є неорганізованими джерелами викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що є порушенням ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферною повітря» та умов Дозволу на викиди № -32, ст. 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Таким чином, на думку апелянта суд помилково ототожнив дві різні події: не забезпечення можливості для проведення обстеження складського приміщення з фактичною наявністю неорганізованого джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на якому зберігаються забруднюючі речовини.

Інформація про утворення тари з-під інсектицидів, яка зазначена в розділі 4.2. Звіту про інвентаризацію промислових та побутових відходів ТОВ «ГТА», є прогнозованими даними, вказані у Звіті обсяги інсектицидів підприємство запланувало використати на майбутнє отримало на це дозвіл. Згідно умов Дозволу на викиди №-32 та Звіту про інвентаризацію | промислових та побутових відходів дійсно було визначено прогнозоване річне "1 використання інсектицидів (800 л, 185 кг) для проведення робіт, з дезінсекції приміщень та фумігації зерна, але ТОВ «ГТА» самостійно їх не використовувало у своїй господарській діяльності, а для проведення таких робіт залучало на договірній основі ПрАТ «Дніпропетровська експедиція по захисту хлібопродуктів», що підтверджується договором № 16/06 від 16.06.2020 року. При цьому виконавши під час проведення робіт використовував власні хімічні препарати, тару від яких він залишав собі, що підтверджується бухгалтерською довідкою № 5 від 24.05.2021 р. наданою виконавцем. Зважаючи на те, що у ТОВ «ГТА» не було потреби зберігати інсектициди та використану від них тару на власній території, тому і відсутнє відповідне складське приміщення. У зв`язку з цим, ТОВ «ГТА» не могло забезпечити державним інспекторам можливості обстежити складське приміщення, якого не існує

Також під час перевірки позивач не встановив жодного випадку порушень порядку застосування або зберігання інсектицидів, чи використаної тари від них.

Щодо посилання суду на не складання підприємством статистичної світності по формі 2-ТП (повітря), що є порушенням ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» ст. 24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», апелянт зазначає, що зазначену форму статистичної звітності складають юридичні особи, що мають об`єкти які перебувають на державному обліку в галузі охорони атмосферного повітря відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2001 року № 1655 «Про затвердження порядку ведення державного обліку в галузі охорони атмосферного повітря» та здійснюють викиди забруднюючих речовин і парникових газів. Відповідно до листа Головного управління статистики у Дніпропетровській області вих. № 11-09/1545-21 від 14.05.2021 року ТОВ «ГРЕЙН ТЕХ АГРО» не включено до числа респондентів, які повинні подавати до органів державної статистики звітність по формі № 2-ТП (повітря) (річна) «Звіт про викиди забруднюючих речовині парникових газів у атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів».

Апелянтом було надано суду копію наказу № 28 від 01.04.2021 року «Про модернізацій об`єктів виробництва». Даний доказ підтверджує той факт, що дообладнаній силосно, корпусу газоочисними установками (ГОУ) у складі 2 труб, 2 циклонів, 1 бункером накопичення відходів у під силосному відділенні силосного корпусу та дообладнання складу зберігання насіння соняшника ГОУ на верхній та нижній галереї у складі 2 труб, 2 циклонів, 1 бункером є незавершеним і що вказане обладнання не введено в експлуатацію. При цьому в акті перевірки контролюючого органу також не зафіксована експлуатація зазначених джерел викидів ЗР в атмосферне повітря, а лише візуально було встановлено їх наявність. Жодних лабораторних вимірювань викидів в атмосферне повітря або інших доказів, що підтверджують факт роботи обладнання позивачем суду не надано.

Апелянтом було надано суду копію наказу № 42 від 26.05.2021 року «Про консервацію основних засобів» та копію акту від 27.05.2021 року «Про консервацію основних засобів», які підтверджують факт виконання вимог припису Держекоінспекції Придніпровського округу від 25.05.2021 року № 164/2.5-7/21, а саме: котла твердопаливного «буржуйка»; бункеру наземного перевантажувального БНП-12; -бункеру наземного перевантажувального БНП-12/5.5. Зазначені докази підтверджують, що зазначене обладнання було законсервоване.

Суд першої інстанції не прийняв ці докази, оскільки дійшов висновку, що єдиним належним доказом, що звільняє суд від обов`язку застосування до відповідача заходів реагування за виявлені порушення є акт перевірки про усунення порушень. При цьому суд першої інстанції погодився з позицією відповідача щодо відсутності підстав для зупинення роботи складу для зберігання зернових (ДВ №491 та складу для зберігання олійних культур (ДВ №50), які виведені з експлуатації у зв`язку з відчуженням вказаних об`єктів на користь ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ». На думку апелента позиція суду при оцінці доказів є суперечливою.

Апелянт вважає, що при вирішенні даного спору, судом першої інстанції не було дотримано принципу пропорційності між використовуваними засобами реагування і метою, яка ними достягається. В даному випадку суд дійшов помилкового висновку що захід реагування, передбачений ст. 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», є відповідальністю за не усунення встановлених актом перевірки від 20.05.2021 року порушень.

Застосування заходів реагування у вигляді повної зупинки виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері захисту атмосферного повітря.Подібні заходи реагування не несуть функцію покарання за порушення вимог законодавства. Водночас, повне зупинення експлуатації (роботі) відповідача є крайнім заходом, який несе значні негативні фінансові наслідки для підприємства та його працівників, тому має застосовуватись лише якщо іншими заходами неможливо попередження настання негативних наслідків.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Грейн Тех Агро» () в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 11.03.2019 року.

Основним видом діяльності є 52.10 Складське господарство.

14.04.2021 року Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) прийнято наказ №632 «Про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України ТОВ «Грейн Тех Агро», місцезнаходження юридичної особи: вул. Пристанційна, 26А, с. Варварівка, Юр`ївський район, Дніпропетровська область, 51325».

У період з 06.05.2021 року по 20.05.2021 року посадовими особами Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів ТОВ «Грейн Тех Агро».

За наслідками планового заходу складено акт №164/2.5-7/21 від 20.05.2021 року.

Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) в ході перевірки встановлено, що на території Юр`ївського району Дніпропетровської області підприємство використовує земельні ділянки:

- площею 2,2194 га для обслуговування господарських будівель та споруди, вул. Пристанційна, 26, с. Варварівка) згідно договору оренди з Варварівською сільською радою, зареєстрованого від 27.06.2019 року. На момент перевірки на земельній ділянці розміщено елеваторний комплекс;

- площею 1,1140 та для обслуговування виробничих об`єктів (елеваторний комплекс підприємства, вул. Пристанційна, 26/а, с. Варварівка) згідно з договором оренди з Варварівською сільською радою, зареєстрованого від 27.04.2019 року. На момент перевірки на земельній ділянці розміщено елеваторний комплекс;

- площею 0,4717 га для обслуговування господарської будівлі (навантажувально- розвантажувальний комплекс вул. Пристанційна, 3/А, с. Варварівка) згідно з договором оренди з Варварівською сільською радою від 27.04.2019 року.

На виробничих майданчиках підприємства по вул. Пристанційна, 26 та 26-А, с.Варварівка Юр`ївського району знаходиться елеваторний комплекс, адміністративна будівля, автогараж, приміщення майстерні.

В акті встановлено, що первинна інвентаризація викидів забруднюючих речовин від стаціонарних джерел проведена в 2019 році ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» (зареєстрована в Департаменті екології та природних ресурсів Дніпропетровської облдержадміністрації 05.12.2019 р. вих. № 3-7342/0/261-19). На підставі проведеної інвентаризації були розроблені документи, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря стаціонарними джерелами та в подальшому виданий дозвіл №-32 від 05.02.2020 р., термін дії-до 05.02.2030 р.

Відповідно до зазначених документів на підприємстві в наявності 51 стаціонарне джерело викидів, з них організованих - 13, обладнане ГОУ -11.

Під час візуального обстеження підприємства визначено, що матеріали інвентаризації джерел викидів та відповідно документи, в яких обґрунтовуються обсяги викидів не відповідають фактичному стану підприємства за кількістю та переліком джерел викидів забруднюючих речовин, а саме додатково встановлені слідуючи джерела утворення викидів:

- силосний корпус додатково обладнаний системою аспірації над силосне та під силосне відділення, обладнані двома ГОУ, встановлено два бункери зберігання відходів (на час перевірки акт вводу в експлуатацію не надано); бункер наземний перевантажувальний БНП-12;

- в приміщенні механічної майстерні додатково встановлено пила циркулярна;

- з трьох резервуарів зберігання нафтопродуктів фактично в наявності один;

- в складі зберігання насіння соняшника (ДВ №43) додатково встановлена система аспірації верхньої та нижньої галереї, обладнані двома ГОУ, встановлено два бункери зберігання відходів (на час перевірки акт вводу в експлуатацію не надано);

- на території дільниці завантаження зерна в залізничні вагони (с. Варварівка, вул. Пристанційна, ЗА) додатково встановлені котел твердопаливний індивідуального виробництва (буржуйка) в побутовому приміщенні та бункер наземний перевантажувальний БНП-12;

- склад для зберігання зернових (ДВ №49) та склад для зберігання олійних культур (ДВ №50) виведені з експлуатації (в ході перевірки надано попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна від 13.05.2021р.);

- в приміщенні калібрувального цеху створено склад обладнання та техніки, в т.ч. зернометателі ЗЗП-100 (2 од.),

що є порушенням ст. ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та умов дозволу на викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря №-32.

В акті зазначено, що за результатами розгляду Звіту про інвентаризацію промислових та побутових відходів ТОВ «ГРЕЙН ТЕХ АГРО», проведеного в 2019 році, в таблиці сировина та допоміжні матеріали, які необхідні для випуску продукції, зазначено, що підприємство використовує інсектициди для боротьби з комахами (прогнозоване річне використання 800 л, 185 кг). Згідно з інвентаризацією відходів інсектициди постачаються на підприємство в металевій тарі та зберігаються на підприємстві в окремому складському приміщенні.

Під час перевірки підприємства не забезпечено проведення обстеження складського приміщення для зберігання інсектицидів, місця їх розведення та застосування, місця тимчасового зберігання тари від використаних інсектицидів. Слід зазначити, що місце складського зберігання інсектицидів, місце їх розведення та застосування, місце тимчасового зберігання тари від використаних інсектицидів, є неорганізованими джерелами викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що є порушенням ст. ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та умов Дозволу на викиди №-32, ст.ст. 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Статистична звітність по формі 2-ТП (повітря) підприємством не складається, що є порушенням ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст. 24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Інформація щодо виконання заходів щодо здійснення контролю за дотриманням встановлених граничнодопустимих викидів та умов дозволу на викиди підприємством на протязі 2020 року не надано, що є порушенням ст. ст. 10, 29 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та умов дозволу на викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря №-32.

Акт перевірки №164/2.5-7/21 від 20.05.2021 року підписано директором ТОВ «Грейн Тех Агро» без зауважень.

За результатами здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) для усунення виявлених порушень норм природоохоронного законодавства України відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону № 877 підприємству протягом п`яти робочих днів після завершення перевірки було надано для виконання припис від 25.05.2021 року № 164/2.5-7/21, щодо усунення виявлених під час проведення планового заходу державного нагляду (контролю) порушень природоохоронного законодавства, який містить вказівки на конкретні порушення норм діючого законодавства, які виявлені при проведенні планового заходу державного нагляду (контролю), із зазначенням терміну виконання та обгрунтуванням з посиланням відповідні статті Законів України.

Позивач зазначає, що інформація щодо стану виконання припису ТОВ «ГРЕЙН ТЕХ АГРО» на адресу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу не надходила.

Матеріали справи містять лист від 09.06.2021 року №149 «Про стан виконання припису щодо усунення порушення вимог природоохоронного законодавства від 25.05.2021 року №164/2.5-7/21. Згідно з цим листом проінформовано позивача про хід виконання вимог природоохоронного законодавства, проте, позивач заперечує щодо отримання будь-якої інформації стосовно виконання вимог припису від 25.05.2021 року №164/2.5-7/21. Лист не містить відбитку штампу вхідної кореспонденції Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

За частиною 1 статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V (далі Закон № 877-V).

Згідно із ст. 1, ч. 5, ч.11 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

Частина 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачає, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (частина 8 статті 7 Закону).

Застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, які свідчать про загрозу для життя і здоров`я людей внаслідок забруднення довкілля.

Заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) покликані запобігти поширенню негативного впливу виробництва на навколишнє середовище та здоров`я громадян, а його застосування в найкоротші строки покликане мінімізувати такий вплив і шкоду

Відповідно до частини 1 статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991р. № 1264-XII до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, зокрема, належить: в) обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин; е) надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням.

Пунктом 1, пп. 3, 5 п. 4 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 р. № 275, закріплено, що Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань:

проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування);

звертається до суду із позовом щодо: обмеження чи зупинення діяльності суб`єктів господарювання і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, впливу фізичних та біологічних факторів, лімітів скидів забруднюючих речовин; визнання протиправними дій чи бездіяльності фізичних і юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, органів державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб, про визнання недійсними індивідуальних актів або їх окремих частин, правочинів, що порушують вимоги законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Тому позивач, керуючись висновками акту перевірки, відсутність доказів виконання припису та вважаючи, що мають місце порушення, які становлять загрозу екологічній безпеці, в межах наданих повноважень звернувся до суду з позовом щодо зупинення діяльності до повного усунення виявлених порушень.

Положеннями ст. 34 Закону «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря визначає Закон України "Про охорону атмосферного повітря" №2707-ХІІ від 16.10.1992р. (далі - Закон №2707-ХІІ).

Відповідно до Преамбули цього Закону атмосферне повітря є одним з основних життєво важливих елементів навколишнього природного середовища.

Цей Закон спрямований на збереження та відновлення природного стану атмосферного повітря, створення сприятливих умов для життєдіяльності, забезпечення екологічної безпеки та запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище.

Зокрема, для оцінки стану забруднення атмосферного повітря встановлюються нормативи екологічної безпеки атмосферного повітря та нормативи гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, рівні шкідливого впливу фізичних та біологічних факторів у межах населених пунктів, у рекреаційних зонах, в інших місцях проживання, постійного чи тимчасового перебування людей, об`єктах навколишнього природного середовища з метою забезпечення екологічної безпеки громадян і навколишнього природного середовища: нормативи якості атмосферного повітря; гранично допустимі рівні впливу акустичного, електромагнітного, іонізуючого та інших фізичних факторів і біологічного впливу на стан атмосферного повітря населених пунктів (частина перша статті 6 Закону № 2707-XI).

Також, частиною першою статті 7 Закону № 2707-XI визначено, що нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин та їх сукупності, які містяться у складі пилогазоповітряних сумішей, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд і надходять в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, встановлюються з метою забезпечення дотримання нормативів екологічної безпеки атмосферного повітря з урахуванням економічної доцільності, рівня технологічних процесів, технічного стану обладнання, газоочисних установок.

Відповідно до положень ч.1 ст. 10 Закону №2707-ХІІ підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані:

- здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Згідно з положеннями статті 11 вказаного Закону, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров`я.

У разі зміни параметрів джерел викидів, їх кількості, кількісного та якісного складу забруднюючих речовин, заходів із зниження їх кількості до зазначених дозволів вносяться зміни.

За ст.29 Закону, виробничий контроль за охороною атмосферного повітря здійснюється суб`єктами господарювання в процесі їх господарської та іншої діяльності, якщо вона справляє шкідливий вплив на стан атмосферного повітря.

Також, пункт 30 Закону України "Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності" від 19.05.2011 №3392-VІ передбачає необхідність наявності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, відповідно до вимог Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

Згідно зі статтею 12 Закону № 2707-XII господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить із того, що тимчасово заборонена (зупинена) може бути господарська діяльність, пов`язана з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

За змістом наведених законодавчих норм роботи, які пов`язані з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, можуть виконуватись виключно за наявності виданого у встановленому законом порядку дозволу.

Виконання таких робіт без дозволу Закон №2707-ХІІ не допускає.

За змістом статей 10, 11 Закону №2707-ХІІ видача дозволу на викиди забруднюючих речовин є одним із заходів щодо охорони атмосферного повітря, який спрямований на забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище.

Суд наголосив, що незгода із встановленими порушеннями має досліджуватись в межах судового розгляду щодо оскарження припису, прийнятого за результатами перевірки суб`єкта господарювання. Також відповідач не позбавлений був права надати заперечення до акту перевірки. Однак, як було зазначено представниками відповідача, ні правом на подання заперечень до акту перевірки, ні правом на оскарження припису інспекції станом на час розгляду цієї справи не скористався. В той час, як і вимоги припису у визначений в ньому строк відповідач також не виконав.

У суду відсутні підстави не брати до уваги зміст акту перевірки щодо зафіксованих фактів порушення чинного законодавства та недотримання відповідачем вимог Висновку, а також відсутні підстави не брати до уваги чинний припис інспекції, у той час, як відповідач допустив інспекторів до перевірки, не подав заперечень до акту перевірки, не виконав у строк передбачений приписом вимог визначених в ньому щодо усунення порушень чинного законодавства та не оскаржив припис до суду станом на час розгляду цієї справи.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що вимоги припису відповідачем виконано не у повному обсязі.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності зупинення виробництва (виготовлення), реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг, під час якої здійснюється експлуатація джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин.

Щодо посилання апелянта на те, що позивачем не були надані суду жодні висновки стосовно наявності загрози загрозу навколишньому середовищу та життю та здоров`ю людей, та докази наявних порушень, суд зазначає, що у розумінні положень чинного законодавства саме акт підтверджує виявлені порушення вимог законодавства.

Покликання відповідача на обґрунтування доводів скарги на те, що він вживав заходів на виконання припису є безпідставним і висновки суду не спростовує, оскільки навіть за наявністю в матеріалах справи доказів на усунення порушень без перевірки контролюючим органом з цього питання, не можуть достеменно свідчити про належне усунення цих порушень. Отже, усунення виявлених порушень, належними доказами не підтверджується, а саме відповідним актом.

Також безпідставним є покликання позивача на те, що зупинення його діяльності призведе до неможливості виконання ним відповідних робіт та надання послуг, оскільки передбачена Законом №877 та Законом №1264 можливість обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об`єктів спрямована на невідкладне вжиття заходів реагування для запобігання негативних наслідків господарської діяльності і полягає в зупиненні такої діяльності, що безумовно передбачає негативні наслідки для суб`єкта, щодо якого такий захід застосовується.

Такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Застосування заходу реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Відновлення діяльності після її зупинення рішенням суду в силу частини 5 статті 4 Закону № 877-V можливе з моменту отримання позивачем - органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28 лютого 2019 року № 810/2400/18 та від 05 лютого 2020 року у справі № 160/1739/19, від 28 жовтня 2020 року у справі № 560/639/19, від 09 листопада 2020 року у справі № 160/10997/19.

З урахуванням допущених відповідачем порушень вимог законодавства, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині неусунутих порушень.

На підставі викладеного, суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейн Тех Агро" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 року в адміністративній справі №160/14496/21 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 року в адміністративній справі №160/14496/21 за позовом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейн Тех Агро" про застосування заходів реагування - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва

суддя Н.А. Олефіренко