Справа № 320/7690/22
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2022-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про залишення позову без розгляду

02 грудня 2022 року Справа № 320/7690/22

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Щавінського В.Р. при секретарі судового засідання Ставничому Н.В., за участю: представника позивача - Заврія Р.Л., представника відповідача - Познякової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбудколія" до Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

У провадженні Київського окружного адміністративного суду знаходиться справа №320/7690/22 за позовом ТОВ "Промбудколія" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області №259230717 від 27.10.2021 (форми «Р») про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість та застосування штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 19165080,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

До суду представник відповідача надав клопотання про залишення позову без розгляду. На обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Вказав, що Головним управлінням ДПС у Київській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Промбудколія", про що складено акт від 03.09.2021 № 4478/10-36-07-17/31932840. На підставі матеріалів перевірки з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень платника до акту перевірки Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.10.2021 (форми «Р») № 259230717 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 17422800,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 174280,00 грн.

Зауважив, що рішенням ДПС України від 21.06.2022 №5972/6/99-00-06-01-03-06 скаргу ТОВ «Промбудколія», яка подана в порядку адміністративного оскарження, залишено без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення від 27.10.2021 №25923017 - без змін. Вказане рішення контролюючого органу отримано платником податків 29.06.2022, що підтверджено рекомендованим повідомленням №988, та не заперечується позивачем.

Стверджує, що з позовом до суду ТОВ «Промбудколія» звернулось лише 29.08.2022, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду, який встановлено законодавством у разі використанні платником податків права на оскарження рішення в адміністративному порядку.

Представник позивача надав до суду заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Вказав, що процесуальний строк був порушений через введення в Україні воєнного стану внаслідок військової агресії з боку російської федерації, що призвело до порушення звичайного режиму роботи підприємства, як наслідок неможливості вчасної підготовки значного обсягу копій документів для звернення до Київського окружного адміністративного суду.

Наголосив на тому, що підготовка пакету документів (зокрема, копіювання та засвідчення копій документів), необхідних для звернення до суду, здійснювалась адміністративним персоналом на території виробничої бази позивача розташованої по АДРЕСА_1 . Проте, задля уникнення загрози життю та здоров`ю персоналу, зазначена діяльність переривалась на час дії повітряної тривоги. Обстріли м. Кривий Ріг, здійсненні російською федерацією, зокрема, 09.07.2022, 25.07.2022, 25.08.2022, що підтверджує істотність ризиків для життя та здоров`я населення та необхідність дотримання правил безпеки при оголошенні повітряної тривоги (в підтвердження вказаного надаються повідомлення начальника військової адміністрації Кривого Рогу О.Вілкула).

Зауважив, що позивачем вчинялись дії направленні на своєчасні звернення до суду, зокрема було сплачено судовий збір 04.07.2022, тобто в межах строку звернення до адміністративного суду.

Представник позивача у судовому засіданні призначеному на 02.12.2022 просив суд відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача щодо залишення позову в даній справі без розгляду.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав своє клопотання про залишення позову без розгляду та просив суд його задовольнити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи та клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, заслухавши пояснення представників сторін, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. Водночас, за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок, КАС України встановлений скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Як зазначалось вище, ч. 1 ст. 122 КАС України передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 ПК України визначений порядок оскарження рішень контролюючих органів.

Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 ст. 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 ст. 102 ПК України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Отже, п. 56.18 ст. 56 ПК України встановлений спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу.

Водночас, п. 56.19 ст. 56 ПК України, за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу, встановлений скорочений строк звернення до суду.

Так, згідно з п. 56.19 ст. 56 ПК України, в разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Дослідження змісту аналізованих приписів статей ПК України та статті 122 КАС України вказує на те, що на сьогодні є підхід, відповідно до якого строки звернення до суду після застосування досудового порядку вирішення спору є коротшими, ніж звичайні строки. При цьому, є різні правові режими щодо оскарження податкових повідомлень-рішень і рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань та інших рішень контролюючих органів, що не пов`язані з їх нарахуванням, саме в частині різної тривалості скорочених строків оскарження при попередньому використанні досудового порядку вирішення спору.

Варто звернути увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо обліку та реєстрації платників податків та удосконалення деяких положень» від 24.10.2013 №657-VII (далі - Закон №657) були внесені зміни до абзацу першого пункту 56.18 статті 56 ПК України шляхом виключення в ньому положення про нарахування грошового зобов`язання та поширення застосування спеціального тривалішого строку на оскарження будь-яких рішень контролюючих органів, з урахуванням строку давності, визначеного статтею 102 ПК України. Водночас до пункту 56.19 статті 56 ПК України аналогічні зміни не були внесені.

Комплексний аналіз чинного правового регулювання на момент прийняття Закону №657 дає підстави для висновку про те, що це не було технічною помилкою законодавця, оскільки частина четверта статті 99 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року), як і пункт 56.19 статті 56 ПК України, визначали єдиний місячний строк звернення до суду у випадку, якщо законом була передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком. Водночас, норма пункту 56.19 статті 56 ПК України була та залишається спеціальною нормою, яка регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань.

Установлена законом необхідність застосування скорочених строків звернення при використанні досудового порядку врегулювання спорів у податкових правовідносинах, зумовлена легітимною метою оперативного забезпечення настання правової визначеності для особи - платника податків та у діяльності суб`єктів владних повноважень контролюючих органів, що кореспондується із встановленим алгоритмом і строками адміністрування податків для забезпечення належного виконання конституційного податкового обов`язку і має пропорційний характер, оскільки скорочення строку звернення не впливає на реалізацію особою права на судовий захист у зв`язку з достатністю часу на підготовку й оформлення правової позиції, ознайомлення з позицією контролюючого органу, залучення за потреби правових і фінансових консультантів в межах процедури адміністративного оскарження, у той час, як скорочені строки забезпечують досягнення зазначеної мети й завдань функціонування податкової системи держави.

Більш скорочені строки звернення до суду у випадку попередньої реалізації досудових процедур полягають у забезпеченні наступності юрисдикційних проваджень (адміністративних і судових) та пов`язанні з необхідністю мінімізувати темпоральний проміжок між досудовими процедурами та судовим провадженням.

Конституційний Суд України рішенням від 13.12.2011 №17-рп/2011 за результатами оцінки конституційності норми частини четвертої статті 99 КАС України у чинній на той час редакції (про скорочені строки звернення до адміністративного суду в разі попереднього використання можливостей досудового порядку вирішення спору) підтвердив її конституційність як такої, що забезпечує оперативність розгляду судової справи і жодною мірою не обмежує суб`єктів щодо права на судовий захист; нею скорочено строки здійснення окремих процесуальних дій, а змісту та обсягу конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя не звужено (абзаци шостий, чотирнадцятий пункту 6.1).

Цей висновок Конституційного Суду України суд вважає релевантним щодо нинішнього стану нормативно-правового регулювання.

Крім того, суд зазначає, що разом із позовною заявою позивач подав клопотання про поновлення строку на звернення до суду, яке обґрунтоване тим, що строк на звернення до адміністративного суду з даним позовом пропущено ним з поважних причин, у зв`язку з чим просить суд поновити такий строк.

В даному клопотанні також зазначено, що 02.11.2021 позивачем отримано податкове повідомлення-рішення від 27.10.2021 №259230717, яким збільшено розмір податкових зобов`язань 3 податку на додану вартість на суму 19165080,00 грн. Не погодившись з прийняттям рішенням, TOB «Промбудколія» звернулось до ДПС України зі скаргою на податкове повідомлення-рішення. Розглянувши скаргу позивача, ДПС України прийняло рішення №597276/99-00-06-01-03-06 від 21.06.2022, якою залишено без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 27.10.2021 № 259230717, а скаргу - без задоволення. Зауважив, що вказане рішення ДПС України позивач потримав 29.06.2022 .

Згідно з п.56.19 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Також, позивач зазначив, що процесуальний строк також був порушений через введення в Україні воєнного стану внаслідок військової агресії з боку російської федерації, що призвело до порушення звичайного режиму роботи підприємства, як наслідок неможливості вчасної підготовки значного обсягу копій документів для звернення до Київського окружного адміністративного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дослідивши доводи позивача та документи, що були надані на підтвердження викладених обставин щодо поновлення строку звернення з даним позовом, суд ухвалою від 05.09.2022 поновив строк на звернення до суду, зокрема враховуючи те, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022 (затвердженим Законом України від 14.03.2022 №2119-ІХ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб. В подальшому, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 №259/2022 (затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Частинами 1 та 2 ст. 12 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Згідно із ч. 1-4 ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Суд звертає увагу, що в Україні введений та діє воєнний стан, проте Київський окружний адміністративний суд здійснює правосуддя.

Суд наголошує, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Проте, судом встановлено, що виробнича база позивача розташована у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, тобто поблизу територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) (вказане, зокрема, підтверджується Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 26 червня 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 29.06.2022 №138), який був чинний на момент отримання позивачем оскаржуваного рішення, та Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 серпня 2022 року, затвердженого Наказом Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 26.08.2022 №193), який був чинний на момент подання позивачем даного позову).

Крім того, загальновідомим фактом є те, що російською федерацією здійснювались обстріли м. Кривий Ріг, зокрема, 09.07.2022, 25.07.2022, 25.08.2022, та задля уникнення загрози життю та здоров`ю персоналу позивача, діяльність щодо підготовка пакету документів (зокрема, копіювання та засвідчення копій документів), необхідних для звернення до суду, переривалась на час дії повітряної тривоги.

Отже, вказані обставини свідчать про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом його прав з поважних причин.

Водночас суд в ухвалі від 05.09.2022 зазначив, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч. 3 ст. 123 КАС України).

Проте, представник відповідача заявляючи до суду клопотання про залишення даної позовної заяви без розгляду, не врахував той факт, що в ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 вирішувалось питання щодо поважності пропуску позивачем строку на звернення з даним адміністративним позовом до суд.

Крім того, відповідач не надав доказів на підтвердження того, що підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, яка подана разом із позовною заявою, є неповажними чи необґрунтованими.

З огляду на вищезазначене, Суд також вважає за необхідне зазначити, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Алогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанову від 29.09.2022 по справі №500/1912/22 (адміністративне провадження № К/990/20688/22).

Отже, заява представника Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України про залишення позову без розгляду є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 122, 240, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України про залишення позову без розгляду, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Щавінський В.Р.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано суддею - 12 грудня 2022 року.