Справа № 120/7937/22
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 грудня 2022 р. Справа № 120/7937/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

30.09.2022 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що із 03.11.2020 їй призначено пенсію на підставі пункту «б» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, а розмір пенсії обчислено згідно пункту «б» частини 1 статті 13 Закону № 2262-XII.

25.08.2022 вона звернулася до пенсійного органу із заявою про здійснення перерахунку розміру пенсії на підставі пункту «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-XII.

Відповідач відмовив у здійсненні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що обов`язковою умовою проведення перерахунку у бажаний для заявниці спосіб є наявність вислуги 25 років і більше, тоді як у ОСОБА_1 така вислуга у календарному обчисленні становить 19 років 6 місяців та 12 днів.

Позивачка вважає відмову протиправною, посилаючись на те, що органом Пенсійного фонду не враховано, що окрім вислуги років у календарному обчисленні тривалістю 19 років 10 місяців 03 дні при перерахунку пенсії підлягає врахуванню і її вислуга років у пільговому обчисленні (не враховуючи календарну вислугу) - 05 років 06 місяців 12 днів, що разом становить 25 років 04 місяці 19 днів.

Із цих мотивів ОСОБА_1 вважає, що нею дотримано усіх умов для перерахунку пенсії, а тому просить визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язати Головне управління призначити та виплачувати їй пенсію за вислугу років у розмірах визначених пунктом «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-XII.

Ухвалою від 05.10.2022 відкрито провадження у справі та, відповідно до ст. 263 КАС України, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено 15-ти денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 КАС України.

14.10.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що згідно розрахунку вислуги років календарна вислуга позивачки складає 19 років 10 місяців 03 дні. Крім цього у неї наявний загальний страховий стаж 7 років 9 місяців та 17 днів.

Оскільки для призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону № 2262-XII обов`язковою умовою є вислуга 25 років і більше якої у позивачки немає, підстави для перерахунку їй пенсії відсутні.

Надавши оцінку аргументам сторін, що наведені у заявах по суті справи та поданим доказам, суд встановив таке.

Наказом командувача Національної гвардії України від 11.09.2020 № 182 ОСОБА_1 звільнено з військової служби на підставі підпункту "а" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із закінченням строку контракту). Виключена із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2020 № 253 із 02.11.2020 (а.с. 18).

Із 03.11.2020 позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію призначену на підставі пункту «б» частини 1 статті 12 у розмірі 52 % грошового забезпечення обчисленому згідно пункту «б» ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) (а.с. 16-17).

25.08.2022 позивачка звернулася із заявою до відповідача та просила здійснити перерахунок призначеної їй пенсії, застосовуючи при її обчисленні норму пункту «а» частини 1 статті 13 Закону № 2262-XII. У цьому випадку підставою для перерахунку пенсії мали б стати норми пункту «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-XII (а.с. 11-14).

Листом від 02.09.2022 № 7202-7023/М-02/8-0200/22 відповідач відмовив у здійсненні перерахунку (а.с. 15-17). Обґрунтовуючи відмову відповідач зіслався на те, що обов`язковою умовою перерахунку пенсії на підставі пункту «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-XII та обчислення її розміру відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону № 2262-XII є наявність в особи вислуги у календарному обчисленні 25 років і більше, тоді як у позивачки така вислуга становить 19 років 10 місяців 3 дні.

Позивачка із бездіяльністю відповідача щодо не перерахунку її пенсії не погодилася та оскаржила її до суду.

Ключовим її аргументом є те, що окрім календарної вислуги 19 років 10 місяців 3 дні у неї є і вислуга в пільговому обчисленні - 5 років 6 місяців та 12 днів, що в загальному становить більше 25 років та є достатньою підставою для перерахунку пенсії.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується такими мотивами.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб до яких належить позивачка унормовані Законом № 2262-ХІІ.

Статтею 12 Закону № 2262-ХІІ визначено умови призначення пенсій за вислугу років, а статтею 13 порядок обчислення її розміру.

Пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б", "д", "ж" статті 1-2 (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

У свою чергу пунктом «б» частини 1 статті 12 вказаного Закону, передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

При призначенні пенсії позивачці із 04.11.2020 відповідачем застосовано пункт «б» частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ оскільки Головне управління дійшло висновку, що календарна вислуга ОСОБА_1 становить 19 років 10 місяців 3 дні (менше 25 років однак більше 12 календарних років і 6 місяців) і при цьому її загальний страховий стаж склав більше 25 років.

Статтею 13 Закону № 2262-ХІІ унормовано механізм обчислення розміру пенсії в залежності від підстав її призначення.

Пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону № 2262-ХІІ, передбачено, що пенсія за вислугу років призначається в таких розмірах: особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони та звільненим зі служби у Національному антикорупційному бюро України за віком чи через хворобу, звільненим зі служби в органах та підрозділах цивільного захисту за віком чи за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

При обчисленні розміру пенсії позивачки, відповідачем застосовано пункт «б» частини 1 статті 13 Закону № 2262-ХІІ. Обрання такого механізму обчислення розміру пенсії стало похідним від підстави призначення пенсії, адже законом фактично передбачено, що розмір пенсії призначених за пунктом «а» частини 1 статті 12 обчислюється на підставі пункту «а» частини 1 статті 13, а розмір пенсії призначеної за пунктом «б» частини 1 статті 12 обчислюється на підставі пункту «б» частини 1 статті 13 Закону № 2262-ХІІ.

В результаті основний розмір пенсії позивачки склав 52 % грошового забезпечення (а.с. 17).

З метою перевірки умов для призначення та обчислення пенсії позивачки у бажаний для неї спосіб (із застосуванням «а» частини 1 статті 13 Закону № 2262-ХІІ) судом оглянуто долучені до матеріалів справи витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2020 № 253 та розрахунок вислуги років на пенсію старшого лейтенанта ОСОБА_1 (а.с. 18 - 21).

Із цих документів судом встановлено, що станом на 02.11.2020 (момент реалізації права на пенсію яку призначено із 03.11.2020) вислуга років позивачки у календарному обчисленні становила 19 років 10 місяців 03 дні, а в пільговому обчисленні (без врахування календарної) - 05 років 06 місяців 12 днів (вислуга у пільговому обчисленні обрахована згідно Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393).

Відтак, беззаперечним є те, що загальна тривалість вислуги років позивачки у календарному та пільговому обчисленні становить більше 25 років (19 років 10 місяців 03 дні + 05 років 06 місяців 12 днів).

Однак відповідач заперечує підстави для врахування вислуги у пільговому обчисленні при визначенні підстав призначення та обчислення пенсії, вважаючи, що в цілях пенсійного забезпечення згідно Закону № 2262-ХІІ враховується виключно вислуга у календарному обчисленні.

Суд не погоджується із таким аргументом Головного управління, враховуючи при цьому, що спірним питанням пов`язаним із застосуванням норм Закону № 2262-ХІІ надано оцінку Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 14 квітня 2021 року (справа № 480/4241/18).

Вирішуючи справу Суд касаційної інстанції зіслався на свій висновок у постанові від 03.03.2021 (справа № 805/3923/18-а) такого змісту: «……основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку…».

В результаті Об`єднаною палатою у постанові від 14 квітня 2021 року зроблено висновок про те, що передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Тому за наслідками розгляду цієї справи Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зробив наступні правові висновки:

1. В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

2. Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

З метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду відступив від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 у справі № 161/4876/17, від 15.08.2019 у справі № 281/459/17, від 27.03.2020 у справі № 569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку № 393 Закону №2262-ХІІ.

Підсумовуючи встановлені у справі обставини та надану їм оцінку, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії на підставі п. «а» ч. 1 ст. 12 та обчислення її розміру на підставі п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, оскільки її загальна вислуга років становить 25 років 04 місяці 19 дні (календарна вислуга років 19 років 10 місяців 03 дні та вислуга у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) - 05 років 06 місяців 12 днів).

Отже, оскаржувана бездіяльність відповідача у проведенні перерахунку пенсії є протиправною.

Визначаючись із способом захисту прав позивачки, порушених неправомірною відмовою відповідача у перерахунку пенсії, суд виходить із того, що обчислення пенсії на підставі п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ нерозривно пов`язане із зміною нормативної підстави її призначення та проведення перерахунку пенсії згідно п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, оскільки пенсія на цей момент призначена на підставі п. «б» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб визнання протиправною бездіяльності відповідача у проведенні перерахунку пенсії та зобов`язання провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, обчисливши її розмір відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ.

Щодо моменту із якого пенсія позивачки підлягає перерахунку суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, пенсія позивачці призначена із 03.11.2020.

Із заявою про перерахунок пенсії ОСОБА_1 звернулася 25.08.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Відтак, враховуючи, що право на перерахунок пенсії позивачка набула раніше, однак із відповідною заявою до Головного управління звернулася лише 25.08.2022, відповідача слід зобов`язати провести перерахунок пенсії у вказаний вище спосіб із 26.08.2021, тобто за період, що не перевищує 12 місяців до дня звернення.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, судом не встановлено факту їх понесення сторонами.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із 26.08.2021 перерахувати пенсію за вислугу років ОСОБА_1 на підставі пункту «а» частини 1 статті 12 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII та обчислити її розмір на підставі пункту «а» частини 1 статті 13 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, .

Суддя Богоніс Михайло Богданович