Справа № 300/500/22
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/500/22 пров. № А/857/12742/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Затолочного В.С., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Гриньків І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці про визнання протиправним та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості за апеляційною скаргою Івано-Франківської митниці на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року (суддя першої інстанції Чуприна О.В., м. Івано-Франківськ)

В С Т А Н О В И В :

У січні 2022 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Івано-Франківської митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови №UA206060/2021/00070 від 08.10.2021 і рішення про коригування митної вартості товарів №UA206060/2021/000011/2 від 08.10.2021.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року позовні вимоги було задоволено. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці Державної митної служби України №UA206060/2021/00070. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці Державної митної служби України №UA206060/2021/000011/2 від 08.10.2021. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської митниці Державної митної служби України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 3440 грн.

Із таким судовим рішенням не погодилась Івано-Франківська митниця та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що 06.10.2021 до відділу митного оформлення подано митну декларацію UA206050/2021/003500 для митного оформлення товару, а саме: частини до транспортних засобів металеві глушники, вихлопні труби та їх частини. Митна вартість товару визначена позивачем за основним методом ціною договору, на підтвердження чого останнім долучено відповідний пакет документів. Івано-Франківська митниця не погодилася із заявленою декларантом митною вартістю товару і прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за №UA206060/2021/000011/2 від 08.10.2021, яким визначено митну вартість товарів за резервним методом та оформлено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA206060/2021/00070. Декларантом заявлено митну вартість товару в сумі 30 445,69 євро, що в гривневому еквіваленті на дату подання становить 933 270,00 грн, визначено код товару 87089235 із застосуванням 410 преференцій та з визначеним способом поставки DUU. На виконання згенерованих АСАУР форм митного контролю, у зв`язку з відсутністю в інвойсі та прайс-листі достатнього опису товарів щодо визначення моделі, до яких призначені запчастини, що в свою чергу випливає на вартість товару, посадовою особою митниці надіслано позивачу відповідне повідомлення про необхідність подання додаткових документів для підтвердження вартості товару. У підтверджуючих документах відсутні відомості про фактичну оплату товару. У платіжних дорученнях від 28.09.2021 і 04.10.2021 відсутнє посилання, по якій фактурі проводиться оплата, так як посилання на рахунок-фактуру FE 187/WY/2021 від 04.10.2021 не міститься. В даному випадку позивачем подано два платіжні документи на різну суму без зазначення відомостей, передбачених пунктом 4.3. контракту. Крім того, під час перевірки митної вартості декларованого товару за згенерованою формою митного контролю (АСАУР): "105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів" відповідачем здійснено перевірку цінової інформації щодо митного оформлення аналогічних/подібних товарів в ЦБД "Інспектор". Митна вартість декларованого товару на рівні 2,86 євро/кг, а під час аналізу цінової інформації щодо аналогічних/подібних товарів в ЦБД "Інспектор" митна вартість становить від 3,63 євро/кг до 3,67 євро/кг. Щодо коригування суми ціни товару за кілограм, то апелянт вказав на причину заявлення позивачем до митного оформлення всього товару, що класифікується в одній товарній позиції згідно коду УКТЗЕД. В результаті коригування митна вартість товару визначена в сумі 3,67/кг євро (загальна вага 10655,14 кг) на загальну суму 39 104,36 євро, про що зазначено у рішенні про коригування митної вартості. Таким чином, апелянт вважає, що оскаржувані рішення прийняті відповідно до закону та з урахуванням усіх обставин.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи шляхом надіслання судової повістки до його Електронного кабінету, судова повістка доставлена до Електронного кабінету відповідача 15.11.2022 о 17:28 год, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

У судовому засіданні представник позивача Шевченко Н.П. заперечила вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 03.09.2019 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець) і нерезидентом POLMOstrow" SP.Z.O.O. (країна Польща) (продавець), укладений контракт №1/19 на поставку запасних частин до автомобілів, а саме: «глушники, вихлопні труби та їх частини», в асортименті та по ціні, вказаних в інвойсі, відповідно до правил Інкотермс 2010 на умовах EXW WYSOCKO WIELKIE (а.с.36-40).

На умовах, визначених контрактом та на підставі супровідних документів продавець здійснив поставку на адресу покупця відповідного товару.

Декларантом ОСОБА_2 в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , як одержувача товару, подано 06.10.2021 до Івано-Франківської митниці електронну митну декларацію №UA206060/2021/003500, якою задекларовано для митного оформлення товар, що ввозиться на територію України, а саме: запчастини до автомобілів "глушники, вихлопні труби та їх частини" (а.с.133).

У графі "42" (ціна товару) декларації визначено 30 445,69 EUR, а в графах "45" (коригування) і "46" (статистична вартість) зазначено 933 270,00 грн, яка із урахуванням графи "23" (курс валюти) 30.65360000 становить 30 445,69 EUR.

Митну вартість товару визначено за першим (1) методом, тобто за ціною договору, на підтвердження чого заповнено графу "43" митної декларації.

Одночасно із митною декларацією декларантом надано відповідачу документи для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення. Зокрема, представлено пакувальний лист 187 від 04.10.2021, рахунок-фактуру FE 187/WY/2021 від 04.10.2021, автотранспортну накладну від 04.10.2021, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 PL/MF/AS 0305539 від 04.10.2021, митну декларацію країни експортера №21PL394010E1224298 від 04.10.2021, платіжні доручення №(MUR)16 від 28.09.2021 і №(MUR)17 від 04.10.2021, прайс-лист виробника товару від 04.10.2021, контракт №1/19 від 03.09.2019 на поставку запасних частин до автомобілів та доповнення до нього від 24.11.2020 і 09.12.2020 (а.с.133-134, 138-150, 153-154, 177-184).

06.10.2021 митним органом розпочато процедуру консультацій із декларантом шляхом формування електронного повідомлення про необхідність надання відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: інвойс з достатнім описом товару, каталоги, прейскуранти, прайс-листи виробника товару з достатнім описом товару, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством, а також техніко-технологічну документацію щодо опису, призначення, технологічні характеристики (а.с.42-43).

Декларантом 07.10.2021 надіслано відповідачу відповідь та надано наступні документи: лист-роз`яснення від виробника з описом товару від 07.10.2021, електронний каталог на сайті виробника, доповнення до прайс-листа виробника товару з описом товару від 07.10.2021 і паперовий каталог виробника (а.с.155-186, зворотній бік а.с.196).

Додатково 08.10.2021 декларантом скеровано митному органу відповідь про неможливість надати висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством (а.с.197).

За результатами розгляду поданої електронної митної декларації від 06.10.2021 та доданих до неї документів Івано-Франківська митниця відмовила у митному оформленні (випуску) товарів у відповідності до картки №UA206060/2021/00070 від 08.10.2021 (а.с.9).

Згідно даних Картки «митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за митною вартістю, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою. Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності у підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості заявлена митна вартість даних товарів нижча від подібних і аналогічних товарів. Відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: інвойс з достатнім описом товару; каталоги, прейскуранти, прайс-листи виробника товару з достатнім описом товару, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством. Відповідно до вимог частини 6 статті 54 Митного кодексу України, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Проведено консультації з декларантом згідно зі статтею 57 Митного кодексу України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 Митного кодексу України) та методу 2б (статті 60 Митного кодексу України) з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в (статті 62 Митного кодексу України) та методу 2г (статті 63 Митного кодексу України) з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала митна декларація від 25.09.2021 за №UA205030/2021/023481 і від 05.10.2021 за №UA209120/2021/034393 (а.с.9).

08.10.2021 Івано-Франківська митниця прийняла рішення №UA206060/2021/000011/2 від 08.10.2021, в графі 33 якого в розділі "обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначені ті ж причини що й в картці відмови (а.с.8).

Івано-Франківською митницею за резервним методом скориговано задекларовану митну вартість товару (30 445,69 EUR) і визначено її в розмірі 39 104,36 EUR (а.с.8).

Позивач на підставі оскаржуваного рішення 08.10.2021 подав декларацію №UA206060/2021/003601, в графі 43 якої метод визначення митної вартості позначив "6", при цьому в графі 47 нарахування платежів визначив із скоригованих відповідачем показників (а.с.188).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що декларантом подано для митного оформлення товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 МК України. Приведені митним органом в оскаржуваному рішенні відомості щодо коригування митної вартості імпортованого позивачем товару не дають підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті вимог частини другої статті 55 МК України.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність вказаних рішень, виходячи з наступного.

Положеннями статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню (пункт 2 частини другої статті 52 МК України).

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій статті 53 МК України наведено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Такими документами є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини шостої цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Тобто, стаття 53 МК України містить опис двох підстав, за яких митний орган може зобов`язати декларанта надати додаткові документи:

у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

У першому випадку вимагається надання документів згідно переліку: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу(частина друга статті 54 МК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митний орган зобов`язаний доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для коригування митної вартості органом доходів і зборів лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з частиною першою статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини другої статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною третьою статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина шоста статті 57 МК України).

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

За приписами частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з частиною другою статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина друга статті 55 МК України).

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Водночас, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені МК України (стаття 53) заборонено, проте надання документів, які підтверджують митну вартість товарів, що визначені частиною другою статті 53 МК України, є обов`язком декларанта. До таких документів які підтверджують митну вартість товарів відносять зокрема такі документи як рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), банківські платіжні документи, або інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що стосуються оцінюваного товару та які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Встановлено, що митну вартість імпортованого товару, що вказана декларантом у графі 43 митної декларації №UA206060/2021/003500 від 06.10.2021, визначено за основним (1) методом (а.с.133-134). На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації №UA206060/2021/003500 від 06.10.2021 митної вартості товару та обраного методу її визначення (за ціною договору), разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме:

- контракт №1/19 від 03.09.2019 на поставку запасних частин до автомобілів, зокрема, "глушники, вихлопні труби та їх частини", укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець) і нерезидентом POLMOstrow SP.Z.O.O. (країна Польща) (продавець), та доповнення до нього від 24.11.2020 і 09.12.2020 (а.с.36-40);

- пакувальний лист 187 від 04.10.2021 (а.с.15);

- рахунок-фактуру FE 187/WY/2021 від 04.10.2021 на суму 30 445,69 EUR (а.с.16-23);

- автотранспортну накладну від 04.10.2021 на перевезення товару згідно рахунку-фактури FE 187/WY/2021 від 04.10.2021, відповідно до якої місце навантаження товару значиться Wysocko Wielkie Polska, а місце розвантаження Kalusz, Ukraina (а.с.24);

- сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 PL/MF/AS 0305539 від 04.10.2021 (а.с.25);

- митну декларацію країни експортера №21PL394010E1224298 від 04.10.2021 (а.с.150),

- платіжне доручення №(MUR)16 від 28.09.2021 на суму 30 214,29 EUR і №(MUR)17 від 04.10.2021 на суму 231,40 EUR (а.с.153-154);

- прайс-лист виробника товару від 04.10.2021 (а.с.28-35).

Як правильно зауважив суд першої інстанції, платіжні доручення №(MUR)16 від 28.09.2021 на суму 30 214,29 EUR і №(MUR)17 від 04.10.2021 на суму 231,40 EUR, які в загальному складає 30 445,69 EUR, відповідають сумі рахунку-фактури FE 187/WY/2021 від 04.10.2021 (30 445,69 EUR), на підставі якої у спірних відносинах мало місце придбання товару.

Не зазначення у коментованих платіжних дорученнях даних про рахунок-фактуру FE 187/WY/2021 від 04.10.2021, з урахуванням вище перерахованих документів, поданих декларантом при митному оформленні товару, що містять прив`язку до рахунку-фактури FE 187/WY/2021 від 04.10.2021, не може бути достатньою і самостійною правою підставою для висновку про неналежність таких платіжних документів до спірних правовідносин, тим більше для прийняття оскаржуваних рішень.

Зі змісту представлених документів можна встановити: суми операцій із переведення котів (30 214,29 EUR і 231,40 EUR) і відповідну оплачену вартість придбання ввезених товарів; особу, яка перераховує кошти (Poprych Taras Ihorovych) і отримувача таки коштів (POLMOstrow SP.Z.O.O.); дані про контракт, в межах якого проводить міжнародна валютна операція (auto parts ACC CNTR №1/19 DD 03.09.2019).

Вказані дані співпадають із відомостями, занесених до документів, поданих позивачем при оформленні спірного декларування. При цьому наявність будь-яких обставин, які є визначальними за цих умов та змінюють вартість товару, в тому числі, які свідчать, що поданими платіжними відомостями позивач оплати інші рахунки чи інвойси в межах одного контракту, відповідачем не доведено.

Отже, декларантом подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 МК України.

Приведені митним органом в оскаржуваному рішенні відомості щодо коригування митної вартості імпортованого позивачем товару не дають підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті вимог частини другої статті 55 МК України.

Згідно з частиною першою статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Відповідно до частини другої статті 64 МК України митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Зі змісту графи 33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA206060/2021/000011/2 від 08.10.2021 видно, що в ній є посилання про визначення митної вартості за резервним методом (стаття 64 Митного кодексу України), із зазначенням відомостей митних декларацій, які була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, а саме: митні декларації від 25.09.2021 за №UA205030/2021/023481 і від 05.10.2021 за №UA209120/2021/034393 (а.с.9).

Однак, із вказаного відстеження неможливо зробити висновок, чи здійснено пошук аналогічного, чи ідентичного товару, в тому числі за фактичними обставинами, так як відповідачем обрано умови пошуку "100 найдешевших за кг" та не обрано "100 найдешевших за одиницю", не зважаючи на те, що товар заявлений позивачем до розмитнення за одиницю відповідно до номенклатури цін, зазначених у прайсі виробника. Доказів здійснення пошуку "100 найдешевших за одиницю" суду не надано.

Відповідач не врахував, що за декларацією позивача митна вартість товару, поданого до митного оформлення, становила 30 445,69 EUR, а митних декларацій від 25.09.2021 за №UA205030/2021/023481 і від 05.10.2021 за №UA209120/2021/034393 така вартість визначена в сумах 3 127,08 EUR і 1 455,14 EUR відповідно. За загально визначеним правилом "чим більша кількість придбаного товару тим менша ціна за його одиницю".

Відмінною є і загальна вага товару за такими деклараціями, зокрема, позивач декларує 10 655,14 кг, а за вказаними відповідачем деклараціями 2 769 кг і 12,907 кг.

Вказані відомості про відстеження свідчать про різні умови поставки товару згідно митної декларації від 25.09.2021 за №UA205030/2021/023481 і від 05.10.2021 за №UA209120/2021/034393 у порівнянні до умов поставки товару у випадку, що розглядається судом. Зокрема згідно митної декларації від 25.09.2021 за №UA205030/2021/023481 визначено умови поставки DAP, а відповідно до митної декларації від 05.10.2021 за №UA209120/2021/034393 умови поставки є FCA. При цьому задекларований товар, поставлений позивачу на умовах поставки DDU.

"Free Carrier / Франко перевізник" (FCA) означає, що продавець здійснює передачу товару перевізнику або іншій особі, номінованій покупцем, в своїх приміщеннях або в іншому обумовленому місці. Сторонам настійно рекомендується найбільш чітко визначити пункт в пойменованому місці поставки, так як ризик переходить на покупця в цьому пункті.

"Delivered at Place / Постачання в місці призначення" (DAP) означає, що продавець здійснює поставку, коли товар наданий у розпорядження покупця на прибулому транспортному засобі, готовим до розвантаження, в узгодженому місці призначення. Продавець несе всі ризики, пов`язані з доставкою товару в зазначені місце.

"Delivered Duty Unpaid / Постачання без сплати мита" (DDU) означає, що продавець здійснює постачання покупцю товару без проведення його митного очищення для імпорту та без розвантаження з будь-якого прибулого транспортного засобу в названому місці призначення. Продавець несе всі витрати та ризики, пов`язані з доставкою товару до цього місця, за винятком (у відповідних випадках) будь-яких «мит» (під словом «мито» тут розуміється відповідальність за виконання та ризики виконання дій з проходження митних процедур, а також оплата витрат митного очищення, податків, митних та інших зборів) на імпорт до країни призначення. Обов`язки щодо такого «мита» покладаються на покупця, так само як будь-які витрати і ризики, що виникнуть у зв`язку з тим, що він не здійснить своєчасно митного очищення товару для імпорту. Проте, якщо сторони бажають покласти на продавця обов`язки щодо проходження ввізних митних процедур і несення витрат і ризиків, пов`язаних із цим, або сплати деяких витрат, якими супроводжується імпорт товару, сторони повинні включити чітке застереження про це у договір купівлі-продажу.

Таким чином, обрання тої чи іншої умови поставки (DAP, FCA, DDU) суттєво впливають на вартість товару за контрактом. В розгляді справи відповідач не пояснив, яким чином ним співставлено такі різні умови постав і як це враховано при коригування митної вартості товару.

Отже, при коригуванні митної вартості задекларованого позивачем товару митницею безпідставно використано як джерело інформації митні декларації від 25.09.2021 за №UA205030/2021/023481 і від 05.10.2021 за №UA209120/2021/034393, оскільки товари, згідно таких декларацій поставлені на інших умовах поставки, ніж у позивача, а отже не можна вважати їх ідентичними або подібними (аналогічними) товарами.

Відповідач не довів, чому митна вартість скоригована по найбільшому показнику (3,67 євро/кг), при тому, що за результатами аналізу цінової інформації щодо аналогічних/подібних товарів у Центральній базі Даних митна вартість таких товарів коливалася від 3,63євро/кг євро до 3,65євро/кг євро (а.с.192, 192).

При цьому ні митна декларація від 25.09.2021 за №UA205030/2021/023481 і ні від 05.10.2021 за №UA209120/2021/034393 не містить відомостей про митну вартість таких товарів в значенні 3,67євро/кг, яка використана і зафіксована в оскаржуваних рішенням.

Безпідставними є посилання відповідача щодо розмитнення товару на вагу, оскільки такий товар заявлений позивачем до розмитнення по одному коду УКТЗЕД.

Товар в межах одного коду УКТЗЕД може бути абсолютно різним, зокрема різними можуть бути технічні характеристики, призначення, метал, виробник, країна виробника.

Крім поданих до митного оформлення документів, ФОП ОСОБА_3 під час митних консультацій додатково представив митниці лист-роз`яснення від виробника з описом товару від 07.10.2021, електронний каталог на сайті виробника, доповненення до прайс-листа виробника товару з описом товару від 07.10.2021 і паперовий каталог виробника (а.с.155-186, зворотній бік а.с.196).

За змістом пункту 2.1. Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України за №598 від 24.05.2012, у рішенні про коригування орган доходів і зборів: поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом.

Правильність визначення митної вартості позивачем відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Відповідачем не доведено, що заявлені позивачем відомості про митну вартість товару ("глушники, вихлопні труби та їх частини") є неповними та/або недостовірними, у тому числі обґрунтувати невірне визначення митної вартості товару.

При цьому лише посилання на відсутність у платіжних дорученнях від 28.09.2021 і 04.10.2021 відомостей щодо рахунку-фактури FE 187/WY/2021 від 04.10.2021 та різні суми оплати згідно платіжних документів, без зазначення відомостей, передбачених пунктом 4.3. контракту, не може бути достатньою і самостійною правою підставою для прийняття оскаржуваних рішень. Представлені платіжні відомості за своїм змістом повністю відповідають пунктам 5.1.-5.4. розділу 5 контракту №1/19 від 03.09.2019 на поставку запасних частин до автомобілів (зворотній бік а.с.36, а.с.37).

У спірному випадку суд першої інстанції правильно не врахував обставину ненадання декларантом при консультації із митним органом висновок про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціальними експертними організаціями, зважаючи на те, що: затребування таких висновків здійснено без належних на це підстав, так як наявність обґрунтованого сумніву щодо будь-яких числових значень складових митної вартості та/або якісних чи кількісних показників товару у даній справі не підтверджена; подані позивачем при митному оформлені і під час консультації документи дають обґрунтовану можливість визначити митну вартість товару ("глушники, вихлопні труби та їх частини") за ціною договору/контракту, в тому числі засвідчували достатній опис товару. Зокрема, позивач подав додатковий лист від виробника, в якому окрім даних про артикул товару, його назву, кількість, ціну, розкрито також відомості щодо застосування, тобто виробника і моделі транспортного засобу, до якого монтується/підходить така запчастина, об`єм і тип двигуна та інші ідентифікуючі дані про серії і номерів кузова та двигуна тої чи іншої моделі автомобіля, із яким можливо використання товару.

Таким чином, перевіривши оскаржені позивачем рішення відповідача, апеляційний суд дійшов висновку, що такі не відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними, тому правильно скасовані судом першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів, вважає, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 15.12.2022.