Справа № 400/11042/21
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2022 р. № 400/11042/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м.Миколаїв, 54001,
про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Миколаївської міської ради (далі відповідач або ММР), в якому просив суд:

визнати протиправною бездіяльність Миколаївської міської ради щодо не розгляду в установленому законом порядку клопотань ОСОБА_1 від 16.06.2021 та 26.07.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,09 га на території Миколаївської міської ради для будівництва i обслуговування жилого будинку, господарських будівель i споруд (присадибна ділянка), згідно доданих графічних матеріалів;

зобов`язати Миколаївську міську раду розглянути в установленому законом порядку клопотання ОСОБА_1 від 26.07.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,09 га на території Миколаївської міської ради для будівництва i обслуговування жилого будинку, господарських будівель i споруд (присадибна ділянка), згідно доданих графічних матеріалів та прийняти відповідне рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,09 га на території Миколаівської міської ради для будівництва i обслуговування жилого будинку, господарських будівель i споруд (присадибна ділянка), згідно доданих графічних матеріалів громадянину ОСОБА_1 .

Ухвалою від 15.11.2021р. суд відкрив провадження за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що звернувшись до відповідача з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0.09 га, на території Миколаївської міської ради для будівництва i обслуговування жилого будинку, господарських будівель i споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться в комунальній власності, він отримав відмову в задоволенні такої заяви викладену в листі від 12.07.2021р. за вих.№ 4856/020201-40/14/21. Позивач вважає таку відмову викладену в листі протиправною, оскільки відповідач як орган місцевого самоврядування зобов`язаний прийняти рішення сесії з даного питання. Більш того, відмова відповідача повинна відповідати ч.7 ст.118 Земельного кодексу України (далі ЗК України).

Відповідач у відзиві на позов зазначив те, що позовні вимоги є протиправними, необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають. Миколаївська міська рада розглянула заяву позивача про надання відповідного дозволу в строки та спосіб передбачений ст.112, 118 ЗК України. Кожна особа має право в порядку передбаченому ст.5 КАС України звернутися до суду , якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси. Позивач не скористався правом замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу органом місцевого самоврядування, що свідчить про відсутність порушення прав ОСОБА_1 міською радою.

Представник позивача 14.12.2021р. надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

17.06.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Миколаївської міської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,09 га, на території Миколаївської міської ради для будівництва i обслуговування жилого будинку, господарських будівель i споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться в комунальній власності,

Листом від 12.07.2021р. за вих.№ 4856/020201-40/14/21 відповідач відмовив позивача в задоволенні заяви від 17.06.2021р. з підстав того, що «відведення нових земельних ділянок на території міста здійснюється відповідно до затвердженої документації, якими є Генеральний план міста Миколаєва, затверджений рішенням ММР від 18.06.2009 року № 35/18 та План зонування м.Миколаєва, затверджений рішенням ММР від 17.05.2018р. № 36/13. Крім того, відповідач в листі від 12.07.2021р. відповідач вказав. Що позначена позивачем територія по АДРЕСА_2 є сформованою земельною ділянкою з кадастровим номером 481037200: 04:018::0002, свого часу відведеної в оренду для будівництва 9-ти поверхового багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_3 , тому можливість відведення позивачу земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва та господарських споруд по АДРЕСА_2 (згідно наданої позивачем схеми) відсутня».

Позивач вважає таку відмову викладену в листі від 12.07.2021р. протиправною, тому звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані Конституцією України, Земельним кодексом України.

Статтею 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 118 ЗК України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 116 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У відповідності до ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що такими встановлені підстави, порядок та строки передачі земельної ділянки у власність громадян. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність. За результатами розгляду поданих заяв визначені в ст.і 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову.

При цьому, встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Водночас, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.02.2018 року у справі № 545/808/17, від 20.09.2018 року у справі № 804/5597/15, від 23.11.2018 року у справі № 296/10121/17.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, ЗК України визначено чіткий алгоритм розгляду заяв громадян про відведення у власність земельних ділянок та вичерпний перелік підстав для відмови особі у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, надання відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є одним з етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог чинного законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність.

Як вже зазначалось судом, позивач подав до відповідача клопотання від 17.06.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Лист відповідача від 12.07.2021 року щодо відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею.

Отже, враховуючи вищенаведене, вказана відповідачем у листі від 12.07.2021 року причина відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею є необґрунтованою та не передбаченою приписами ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені стст. 118, 122, 123 Земельного кодексу України, статтями 26, 33, 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні питання з приводу земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Частинами 1 та 2 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

При цьому суд зауважує, що спірним рішенням, оформленим листом від 12.07.2021 року, всупереч вказаним нормам за результатами розгляду клопотання позивача про надання відповідного дозволу Миколаївською міською радою не було прийнято рішення в розумінні статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Таким чином, відсутність належним чином оформленого рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, вказує на те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Відтак, відсутність належним чином оформленого за результатами пленарного засідання рішення відповідача про не надання або надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що належним способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення за клопотанням позивача від 17.06.2021 року пронадання відповідного дозволу.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано належних доказів на обґрунтування правомірності відмови в затвердженні проекту землеустрою позивача, що є підставою для визнання рішення протиправним і скасування.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м.Миколаїв, 54001, ) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Миколаївської міської ради що полягає в неприйнятті рішення відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України у формі рішення сесії за клопотаннями ОСОБА_1 від 16.06.2021р. та від 26.07.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,09 га на території Миколаївської міської ради для будівництва i обслуговування жилого будинку, господарських будівель i споруд (присадибна ділянка), згідно доданих до клопотань графічних матеріалів.

3. Зобов`язати Миколаївську міську раду () повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 26.07.2021р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,09 га на території Миколаївської міської ради для будівництва i обслуговування жилого будинку, господарських будівель i споруд (присадибна ділянка), згідно доданих до клопотань графічних матеріалів, з прийняттям рішення відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України у формі рішення сесії.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м.Миколаїв, 54001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 908,00грн., сплачений квитанцією від 09.11.2021р. за №93674.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов