Справа № 380/14424/22
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2022-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що перебуває на обліку в Управлінні як особа з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, а тому відповідно до ст.13 Закону України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон №3551-XII) має право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Проте, в порушення вимог цього Закону, їй здійснена виплата вказаної допомоги у розмірі 3906 грн. При цьому, позивач звертає увагу, що з прийняттям рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 чинною є норма частини 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", за змістом якої щорічно до 5 травня особам з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. З виплатою щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, меншому, ніж встановлено Законом, не погоджується та вважає такі дії відповідача протиправними. Наведене і зумовило позивача звернутись до суду за судовим захистом. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді від 19.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач 04.11.2022 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що що позивачу як учаснику бойових дій проведена виплата одноразової грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік в розмірі та порядку, встановлених постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» №540 від 07 травня 2022 року, яка є чинною та підлягала виконанню відповідачем. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченнями серії НОМЕР_2 від 07.12.2016 та серії НОМЕР_3 від 27.05.2021.

В 2022 року позивач отримав передбачену частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі Закон №3551-XII) щорічну допомогу до 5 травня в розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №325 від 08.04.2021 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», в сумі 3906 грн., що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області №4181 від 31.08.2022.

Не погоджуючись з таким нарахуванням та виплатою йому щорічної разової грошової допомоги у меншому розмірі, ніж передбачено ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-III (далі Закон № 2017-III) державні соціальні гарантії це встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, встановлені законами пільги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» 22.10.1993 №3551-XII (далі Закон №3551-XII).

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 №367-XIV статтю 12 Закону №3551-XII було доповнено частиною четвертою такого змісту: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком».

Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 (набрав чинності з 01.01.2015) доповнено розділ VІ Бюджетного кодексу пунктом 26, відповідно до якого делеговано повноваження Кабінету Міністрів України самостійно визначати розмір передбачених Законом №3551-XII виплат до 5 травня, - в межах наявних фінансових ресурсів бюджетів. З дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 N3-р/2020 положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України втратили чинність. Отже, з 27.02.2020 чинною є частина п`ята статті 12 Закону №3551-XII в редакції Закону №367-XIV від 25.12.1998 (з урахуванням рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008), що передбачає виплату щорічно до 5 травня учасникам бойових дій разової грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Такий висновок суду щодо тлумачення та застосування норм Закону №3551-XII відповідає висновкам Верховного Суду, висловленим в рішенні в зразковій адміністративній справі №440/2722/20 (№Пз/9901/14/20).

Разом з тим, такий підхід до правозастосування був актуальним до 23.02.2022.

Відповідно до статті 64 Конституції України визначено, що в умовах воєнного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод, за винятком тих, які передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції. Стаття 46 Конституції України відсутня у цьому переліку, тому право громадян на соціальний захист може обмежуватися в умовах воєнного стану.

Президент України 24 лютого 2022 року прийняв Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, яким запроваджено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі строк запровадження воєнного стану неодноразово продовжувався (Указ Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022) та триває до нині. У зв`язку із запровадженням воєнного стану Кабінет Міністрів України зобов`язано невідкладно ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Президент України прийняв Указ «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №69/2022, затверджений Законом України від 3 березня 2022 року № 2105-IX, відповідно до якого у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошується та проводиться загальна мобілізація на всій території України протягом 90 діб; надалі строк проведення загальної мобілізації продовжувався, востаннє з 23 серпня 2022 року на 90 діб на підставі Указу Президента України від 12 серпня 2022 року № 574/2022, затвердженого Законом №2501-IX від 15.08.2022.

Абзацом третім підпункту 2 пункту 22 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України визначено, що в умовах воєнного стану або для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.

Отже, в період дії правового режиму воєнного стану та проведення загальної мобілізації, тобто починаючи з 24.02.2022, Уряд має повноваження приймати рішення щодо розмірів та порядку застосування державних соціальних гарантій. Іншими словами, Уряд може як збільшувати певні державні соціальні гарантії (напр., для внутрішньо переміщених осіб, постраждалих тощо), так і зменшувати розмір певних державних соціальних гарантії, - виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.

В розумінні Закону №2017-ІІІ одноразова допомога до 5 травня є державною соціальною гарантією - передбаченою Законом №3551-XII соціальною допомогою для певних категорій громадян, в т.ч. учасників бойових дій.

Кабінет Міністрів України 7 травня 2022 р. скористався цими повноваженнями та на підставі абзацу третього підпункту 2 пункту 22 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України прийняв Постанову № 540 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»» (далі Постанова №540), якою затвердив:

- розміри виплати у 2022 році разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році виплачується в таких розмірах: […] - особам з інвалідністю внаслідок війни II групи -3906 гривень;

- порядок використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань (залежно від категорії громадян виплата здійснюється відділами соціального захисту або управліннями Пенсійного фонду України).

Суд при прийнятті рішення враховує, що передбачена статтеб 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» норма щодо обчислення розміру одноразової допомоги до 5 травня кратно до розміру мінімальної пенсії за віком не може бути застосована до спірних правовідносин (спір щодо розміру допомоги у 2022 році) з таких мотивів:

- внаслідок запровадження в Україні правового режиму воєнного стану Уряд з 24.02.2022 наділений повноваженнями визначати розмір та порядок застосування державних соціальних гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування;

- Уряд скористався цими повноваженнями та визначив розмір одноразової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 4421 гривня, II групи -3906 гривень, III групи - 3391 гривня;

- таке рішення щодо розміру соціальної допомоги є тимчасовим (на 2022 рік) та викликане надзвичайними обставинами (запровадження воєнного стану та загальної мобілізації), при цьому воно відповідає Конституції України та ґрунтується на законі.

Отже, Кабінет Міністрів України в умовах правового режиму воєнного стану, запровадженого 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, діяв відповідно до закону, коли 07.05.2022 визначив розмір разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету, за рахунок якого виплачується цей вид державних соціальних гарантій.

Щодо посилань позивача на рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/202 у справі №1-247/2018 (3393/18) та рішення Верховного Суду від 29.09.2020 у справі №440/2722/20, то такі є нерелевантними, оскільки у цих рішеннях не досліджувалося питання розміру разової грошової допомоги до 5 травня, обмеженого в 2022 році на підставі абзацу третього підпункту 2 пункту 22 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану.

Отже, розмір разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році підлягав нарахуванню і виплаті Управлінням соціального захисту у розмірі, визначеному Постановою №540, для учасникам бойових дій - в сумі 3906 грн. Позивач визнає, що отримав цю суму одноразової допомоги. Оскільки відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу в 2022 році одноразової допомоги до 5 травня правомірно керувався Постановою №540, то підстав для перерахунку (збільшення) розміру цієї допомоги на вимогу позивача немає. Отже, вимоги позивача про перерахунок розміру одноразової допомоги до 05 травня за 2022 рік є безпідставними.

Суд на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При прийнятті цього рішення суд враховує, що наведені ним висновки відповідають висновкам касаційного суду щодо застосування статей 46, 64 Конституції України, частини сьомої статті 20 та абзацу третього підпункту 2 пункту 22 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, частини другої статті 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Порядку № 540, що викладені у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 №580/2869/22.

Позивач відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а сторони не надали суду доказів понесення інших видів судових витрат, тому підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан