Справа № 340/5339/22
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/5339/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Фортечного районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу Фортечного районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Волохової М.В., ВП №33738642 від 15.11.2022 року про арешт коштів боржника.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що згідно виконавчого листа Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18.05.2012 року стягувачем зазначено Кіровоградську об`єднану державну податкову інспекцію 25000 М.Кіровоград вул.Глінки, 2. Відповідно до даних з Єдиного реєстру юридичних та фізичних осіб Кіровоградська об`єднана державна податкова інспекція надалі Кропивницька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області припинена як юридична особа 11.05.2019 року, всі інші юридичні особи під назвою Кіровоградська об`єднана державна податкова інспекції припинені раніше. Крім того, вказує, що на час винесення спірної постанови юридична особа в якості Кропивницької ОДПІ за адресою АДРЕСА_1 не зареєстрована, інші стягувачі в якості правонаступників Кіровоградської ОДПІ на час винесення постанови не звертались. Дані обставини під час винесення оскаржуваної постанови не з`ясовані, хоча виконавець має доступ до електронних реєстрів згідно Закону та ніяким чином не відреагував на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду №340/988/21 від 01.04.2021року. Натомість 15.11.2022 року виніс спірну постанову про арешт коштів боржника. До того ж, зазначає, що відповідно до довідки Кропивницького відділу ГУ ДПС у Кіровоградській області від 26.11.2021 року по ОСОБА_1 код НОМЕР_1 податковий борг із сплати податків, зборів, обов`язкових платежів відсутній. Отже, вважає, що під час винесення постанови Фортечним районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) начальник відділу Волохова М.В. ВП №33738642 від 15.11.2022, про арешт коштів боржника, не проведено ряд заходів щодо встановлення належного стягувача та здійснено протиправні заходи щодо накладення арешту на кошти боржника ОСОБА_1 відповідно до ст.68, 69, 70 Закону України "Про виконавче провадження"

Ухвалою судді від 05.12.2022 відкрито провадження у даній справі та справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (а.с.27).

Представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву (а.с.33-36), в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначивши, що 07.08.2012 року у відповідності до вимог ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №33738642 з примусового виконання виконавчого листа №1-56/11 від 02.07.2012 року Кіровського районного суду м. Кіровограда про стягнення шкоди в розмірі 1080770,79 грн. з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Кіровоградської ОДПІ, копії якої, надіслано сторонам до відома та боржнику до виконання. Виконавчий лист виданий в межах цивільного судочинства після розгляду кримінальної справи, а саме щодо стягнення заподіяної шкоди на користь КОДПІ. Під час примусового виконання державним виконавцем проведено опис та арешт нерухомого майна боржника, та проведено реалізацію майна. Торги не відбулися за відсутністю учасників. Крім того, боржник змінював місце працевлаштування, тому державним виконавцем направлялись постанови про звернення стягнення на дохід до різних підприємств та установ.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18.05.2012 року у справі №1-56/11 (номер провадження 1/1109/9/2012) ОСОБА_1 , визнано винним в скоєні злочинів передбачених ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.1 ст.366 та ч.1 ст.212 КК України. Також вказаним вироком вирішено стягнути з засудженого на користь Держави в особі Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції заподіяну шкоду в розмірі 1млн.80тис.770,79 грн.

Вирок суду набрав законної сили 05.06.2012 року.

На підставі даного вироку суду, Кіровським районним судом м.Кіровограда 02.07.2012 видано виконавчий лист про стягнення з засудженого ОСОБА_1 на користь Держави в особі Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції заподіяну шкоду в розмірі 1млн.80тис.770,79 грн. (а.с.53)

07.08.2012 державним виконавцем Кіровського ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №33738642 з виконання виконавчого листа №1-56/11, виданого 02.07.2012. Вказаною постановою зобов`язано боржника виконати самостійно до 14.08.2012. (а.с.39).

11.09.2012 державним виконавцем накладено арешт на транспортні засоби, які зареєстровані за позивачем (а.с.42).

11.09.2012 державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника ОСОБА_1 (а.с.43).

18.07.2014 державним виконавцем складено акт опису й арешту майна позивача (а.с.45-48)

Постановою державного виконавця від 09.10.2017 звернуто стягнення на доходи боржника (а.с.52).

Постановою державного виконавця від 05.12.2019 звернуто стягнення на доходи боржника (а.с.50).

15.11.2022 начальником відділу Фортечного районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 (а.с.69-70)

Отримавши копію цієї постанови та не погодившись з нею, повивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.533 Кримінального процесуального кодексу України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Статтею 535 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Суд разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення.

Підставою для виконання суб`єктом державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань судового рішення, що набрало законної сили, є його примірник в електронній формі, надісланий суб`єкту державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром судових рішень та Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженому Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України.

У разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державного казначейства, таке виконання здійснюється за процедурою безспірного списання.

У разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі за текстом Закон №1404-VІІІ в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). При цьому, суд звертає увагу, що виконавче провадження було відкрито під час дії Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV (далі Закон №606-XIV).

Відповідно до п.5-7 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1404-VІІІ виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно ст.1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ).

Статтею 5 Закону №1404-VІІІ встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст.25 Закону №606-XIV державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону №1404-VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 151 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 191 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України "Про теплопостачання", статті 181 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Статтею 56 Закону №1404-VIII встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Частиною 4 статті 19 Закону №1404-VIII передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Судом встановлено, що державним виконавцем 15.11.2022 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою на накладено арешт на грошові кошти, які містяться на відкритих рахунках, а також, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 1130402,92 грн.

Так, представник позивача стверджував про те, що на час винесення спірної постанови стягувач у даному виконавчому провадженні - Кіровоградська об`єднана державна податкова інспекція припинена, а інші стягувачі в якості правонаступників Кіровоградської ОДПІ не зверталися, що на думку представника позивача свідчить про протиправність винесеної спірної постанови. Проте, суд не погоджується з такими доводами, оскільки не заміна сторони виконавчого провадження його правонаступником, жодним чином не випливає на правомірність постанови від 15.11.2022 про арешт коштів боржника.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.15 Закону №1404-VIII за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При цьому, за приписами ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Щодо посилання представника позивача на довідку ГУДПС у Кіровоградській області від 26.11.2022 №9450/6/11-28-13-03-13, згідно якої повідомлено, що станом на 26.11.2021 відповідно до даних інформаційно-телекомунікаційних систем податкових органів у ОСОБА_1 податковий борг зі сплати податків, зборів, інших платежів та заборгованість з єдиного внеску відсутні, суд зауважує, що податковий борг та шкода, яка заподіяна Державі та стягується на її користь за вироком суду, є різними видами "боргу" позивача.

Так, відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

В теорії кримінального процесу поняття шкода - це будь-яке знецінення блага, що охороняється правом, тому її поділяють на майнову та немайнову (моральну), а збитки - це грошова оцінка шкоди, яка має місце у разі неможливості відшкодування шкоди в натурі.

Відповідно до статті 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Що посилання представника позивача на норми статей 69, 79, 70 Закону №1404-VIII, які регулюють питання звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, то суд зазначає, що останні не стосуються даного предмету спору, а саме арешту коштів боржника.

Крім того, жодних порушень відповідачем вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, зокрема, Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», під час прийняття оскаржуваної постанови, позивачем не наведено, та судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність у державного виконавця підстав для прийняття постанови від 15.11.2022 у виконавчому провадженні №33738642 про арешт коштів боржника.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, дійшов висновку, що оскаржувану постанову прийнято відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, є правомірною, а тому відсутні підстави для визнання її протиправною та скасування, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Зважаючи на вимоги ст.139 КАС України, а також з урахуванням ухвалення рішення в інтересах відповідача, сума сплаченого позивачем судового збору відшкодуванню не підлягає. Про наявність інших судових витрат сторонами не повідомлено.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 287, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Фортечного районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (25022, м. Кропивницький, вул. Дворцова, 32, прим.29, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.287, 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина