Справа № 405/4844/22
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/4844/22
Провадження №2-а/405/42/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Дризі Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 405/4844/22 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до поліцейського роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Пшеницького Ігоря Ігоровича (м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22А), третя особа: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції (м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22А) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кричун Ю.Я. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА №1039042 від 14 вересня 2022 року) в інтересах позивача звернувся до суду з позовною заявою до поліцейського роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Пшеницького Ігоря Ігоровича, третя особа: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5850818 від 05.09.2022 року, за якою до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що 05 вересня 2022 року поліцейським роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, молодшим лейтенантом поліції Пшеницьким І.І. винесено постанову серії ЕАР № 5850818 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., за змістом якої (постанови) 05 вересня 2022 року в 00 год. 27 хв. в м. Кропивницький по вул. Вокзальна, 28 водій керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме: не отримав право на керування транспортним засобом відповідної категорії «В», чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та п. 2.13 Правил дорожнього руху, чим порушив п. 2.1.а. Правил дорожнього руху - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, при цьому, вказав, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, так як фактичні обставини не відповідають змісту оскаржуваної постанови, з тих підстав, що, дійсно, 05.09.2022 року близько 00:27 год. позивач перебував в автомобілі «AUDI А6», державний номерний знак НОМЕР_1 , в якості пасажира та сидів на задньому пасажирському сидінні. Транспортним засобом керував громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та рухаючись по просп. Винниченка в м. Кропивницькому їх зупинив наряд поліції. Після зупинки транспортного засобу позивач ОСОБА_1 вийшов на вулицю, в цей час до нього підійшов співробітник поліції та почав вимагати посвідчення водія, реєстраційний документ на автомобіль, при цьому, позивач почав пояснювати, що не керував транспортним засобом, але на всі його пояснення працівники поліції не реагували, незаконно його затримали, звинувативши у злісній непокорі та доставили до Кропивницького районного управління поліції, де поліцейський роти № 2 батальйонну № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_3 виніс оскаржувану постанову. Крім того, вказав, що безпосередніми свідками вказаних обставин був сам водій транспортного засобу ОСОБА_2 , та ще один пасажир ОСОБА_4 . Однак, поліцейський Пшеницький І.І. не взявши до уваги пояснення ОСОБА_1 та не опитавши свідків, а саме: водія та іншого пасажира транспортного засобу, вказав, що постанова про порушення Правил дорожнього руху буде винесена саме відносно ОСОБА_1 . Також зазначив, що будь-яких документів позивач не надавав, його особа не ідентифікувалася та не перевірялася, особа водія працівниками поліції не встановлювалася. Крім того, поліцейським роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Пшеницьким І.І. не повідомлено позивача про права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та процедура розгляду справи була обмежена лише заповненням бланку постанови. Всі заперечення позивача щодо пред`явленого йому звинувачення були проігноровані, у зв`язку з чим, вказані порушення допущені поліцейським, призвели до неповного, необ`єктивного та упередженого розгляду справи і як наслідок до незаконного рішення. З огляду на викладене вище, працівником поліції порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП. Відповідно до ст. 251 КУпАП пояснення особи є доказом у справі, разом з тим, працівник поліції не надав можливості позивачу надати письмові пояснення, а його усні заперечення не врахував, будь-яких доказів порушення саме позивачем ПДР не надав. На підставі зазначеного, просить скасувати оскаржувану позивачем постанову, а провадження у справі, - закрити.

Ухвалою суду від 22 вересня 2022 року позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, та запропоновано позивачу ОСОБА_1 в установлений строк виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки позовної заяви, а саме: доплатити судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

06 жовтня 2022 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Кричуном Ю.А. подано до суду клопотання, яке зареєстроване судом за вх. № 19050, за яким на виконання ухвали суду від 22.09.2022 року просив долучити до матеріалів справи квитанцію на підтвердження доплати судового збору в сумі 496 грн. 20 коп.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за вказаним ою вище позовом та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило.

Клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від сторін по справі до суду не надходили.

Від відповідача поліцейського роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Пшеницького І.І. надійшов відзив на адміністративний позов вих. № 96/22 від 15.11.2022 року, зареєстрований в суді 16.11.2022 року за вх. № 22634, в якому (відзиві) відповідач по суті адміністративного позову зазначив, що не погоджується з позовними вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства, з тих підстав, що 05.09.2022 року в 00 год. 27 хв. при здійсненні патрулювання екіпажем, ним, інспектором взводу №2 роти № 2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Пшеницьким І.І. спільно з напарником було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме: громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «AUDI А6», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Вокзальна 28, в м. Кропивницькому був зупинений згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та при перевірці документів встановлено, що останній керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме: не отримав право на керування транспортним засобом відповідної категорії «В», чим порушив вимоги п.п. 2.1а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Крім того, вказав, що позивача було належним чином повідомлено про причину зупинку його транспортного засобу у відповідності до вимог законодавства, зокрема ч.3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», ОСОБА_1 був попереджений, що у відповідності до вимог чинного законодавства особа повинна мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського посвідчення водія, а дії щодо відмови виконати законодавчо визначений обов`язок являють собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. Крім того, під час перевірки особи за базою даних інформаційного порталу Національної поліції було встановлено, що ОСОБА_1 не отримував водійське посвідчення на право керування транспортними засобами. Позивач скористався своїми правами у повній мірі та на власний розсуд, та відповідно до чинного законодавства досліджено усі необхідні для прийняття рішення по справі докази та обставини відповідно до вимог ст.251, 252, 268 КУпАП. Окрім того, вказав, що відеозапис розгляду адміністративної справи поліцейськими було здійснено за допомогою нагрудного відеореєстратора, однак у зв`язку із надходженням ухвали про відкриття провадження разом із позовною заявою до УПП в Кіровоградській області ДПП лише 11.11.2022 року, вказаний відеозапис був видалений із серверу для зберігання відеозаписів МВС України за терміном зберігання у відповідності до вимог п.1 ч.3 Розділу VIII «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 р. № 1026. У відповідності до чинного законодавства, розглянувши справу у присутності позивача, у порядку ч. 1 ст. 283, п.1 ч.1 ст. 284 КУпАП було винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення в межах санкції, передбаченої ч.2 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення - штраф у сумі 3 400 грн. З огляду на викладене, вважає, що стягнення застосоване без порушення, в межах санкції ч.2 ст.126 КУпАП, за якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства, при цьому, доказів які мали б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем не надано, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, враховуючи заперечення відповідача проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву, дослідивши докази по справі в їх сукупності, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05.09.2022 року поліцейським роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП, молодшим лейтенантом поліції Пшеницьким І.І. винесено постанову серії ЕАР № 5850818 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 05 вересня 2022 року в 00:27:02 год. в м. Кропивницькому по вул. Вокзальній, 28 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «AUDI А6», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме: не отримав право на керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив вимоги ст.15 Закону України «Про дорожній рух», п. 2.13 Правил дорожнього руху, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху, - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Позивачем ОСОБА_1 оскаржується правомірність винесеного відповідачем поліцейським роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Пшеницьким І.І. як суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови серії ЕАР №5850818 від 05.09.2022 року.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано: мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку; автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - особам, які досягли 18-річного віку; автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії BE, C1E, CE), а також призначеними для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - особам, які досягли 19-річного віку; автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1E, DE, T) - особам, які досягли 21-річного віку, що також регламентовано і пунктом 2.13 Правил дорожнього руху.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України (ч.9 ст.15 Закону).

Крім того, відповідно до п.2.13 Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306право на керування транспортними засобами особам може бути надано:мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) - з 16-річного віку;автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії В1, В, С1, С), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - з 18-річного віку;автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії ВЕ, С1Е, СЕ), а також тими, що призначені для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - з 19-річного віку;автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1Е, DЕ, Т) - з 21-річного віку.

Відповідно до п.2.1 а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В свою чергу, водій, як термін, що наведений у Правилах дорожнього руху має таке значення, зокрема, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

При цьому, окремо слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з зазначеним позовом та вказуючи на безпідставність винесеної відносно нього постанови у справі про адміністративне правопорушення, як на обґрунтування позовних вимог зазначив про відсутність належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт керування ним транспортним засобом та відповідно вчинення ним (позивачем) адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, при цьому, судом відзначається, що зазначені твердження позивача не спростовані відповідачем як у винесеній останнім постанові відносно позивача за наслідками розгляду на місці зупинки транспортного засобу справи про адміністративне правопорушення, так і шляхом надання суду належних та допустимих доказів.

При цьому, судом відзначається, що саме по собі описання адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення позивачем такого порушення, оскільки така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАР №5850818 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05 вересня 2022 року, винесена суб`єктом владних повноважень поліцейським роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП, молодшим лейтенантом поліції Пшеницьким І.І., не містить достатніх та беззаперечних доказів, які б надавали підстави стверджувати, що позивач ОСОБА_1 в час, зазначений в постанові, керував транспортним засобом автомобілем «AUDI А6», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керувати транспортним засобом, та останнім було порушено вимоги ст.15 Закону України «Про дорожній рух», п. 2.13, п.п. 2.1.а Правил дорожнього руху, та, як наслідок, вчинення ним (позивачем) адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП, більш того, вина позивача не підтверджується будь-якими іншими, передбаченими процесуальним законом, зокрема, ст. 251 КУпАП, доказами.

Як наслідок, судом не встановлено, з яких саме міркувань виходив відповідач, визнаючи позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим та за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відносно нього постанови серії ЕАР №5850818 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05 вересня 2022 року, і накладення адміністративного стягнення, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що службовою особою відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не проведено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема, на підставі належних доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.126 КУпАП, на підставі чого позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №5850818 від 05.09.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, як така, що винесена в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, - підлягає закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, на підставі чого понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 992,40 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, службовою особою якого винесено оскаржувану позивачем постанову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 254, 256, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 10 жовтня 2001 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Пшеницького Ігоря Ігоровича, третя особа: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5850818 від 05.09.2022 року, винесену поліцейським роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, молодшим лейтенантом поліції Пшеницьким Ігорем Ігоровичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службова особа якого виступала відповідачем у справі Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції (м. Кропивницький, вул. Ю.Бутусова, 22Б)на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова