Справа № 460/17687/21
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2022 року м. Рівне №460/17687/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, -
В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі ГУ ДПС у Рівненській області, відповідач), в якому просив :

- скасувати рішення Головного управління ДПС у Рівненській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 14.06.2021 №001700/17-00-24-05/ НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог платник зазначив про протиправність оскаржуваного рішення контролюючого органу з огляду на те, що ним своєчасно та в повному обсязі перераховано до бюджету єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а допущена під час його перерахування технічна помилка, що призвела до спрямовання коштів на інший розрахунковий рахунок, який також належить ГУ ДПС у Рівненській області, а тому не може бути підставою для застосування до нього штрафних санкцій та нарахування пені, оскільки кошти позивачем були сплачені у повному обсязі та надійшли до Державного бюджету.

Ухвалою від 05.04.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем подано відзив на позов, згідно якого зазначено, що сума єдиного внеску своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені законодавством є недоїмкою та стягується з відповідним нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Просив у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, відповідно до якого просив позов задовольнити з підстав аналогічних, зазначеним в позовній заяві.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз.4 ч.1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно із зазначеними нормами, фізичні особи-підприємці є платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до банківських квитанцій, позивач сплачував єдиний соціальний внесок,

зокрема,

За грудень 2013 року: 16.01.2014 на суму 445,79 грн.

За 2014 рік: 17.02.2014 - 445,79 грн, 16.03.2014 - 445,79 грн, 16.04.2014 - 445,79 грн, 16.05.2014 - 445,79 грн, 18.06.2014 - 445,79 грн, 18.07.2014 - 376,37 грн, 19.08.2014 - 376,37 грн, 20.08.2014 - 46,28 грн, 18.09.2014 - 445,79 грн, 17.10.2014 - 445,79 грн, 19.11.2014 - 500,96 грн, 12.12.2014 - 464,18 грн, 14.01.2015 - 464,18 грн, всього 5348,87 грн.;

За 2015 рік: 06.02.2015 - 464,18 грн, 16.03.2015 - 464,18 грн, 17.04.2015 - 464,18 грн, 19.05.2015 - 464,18 грн, 18.06.2015 - 464,18 грн, 17.07.2015 - 464,18 грн, 17.08.2015 - 464,18 грн, 17.09.2015 - 464,18 грн, 20.10.2015 - 525,16 грн, 19.11.2015 - 525,16 грн, 18.12.2015 - 525,16 грн, 19.01.2016 - 525,16 грн, всього 5814,08грн.;

За 2016 рік: 18.02.2016 - 303,16 грн, 16.03.2016 - 303,16 грн, 19.04.2016 - 303,16 грн, 19.05.2016 - 303,16 грн, 16.06.2016 - 319,00 грн, 19.07.2016 - 319,00 грн, 18.08.2016 - 319,00 грн, 20.09.2016 - 319,00 грн, 18.10.2016 - 319,00 грн, 18.12.2016 - 638,00 грн, 18.01.2017 - 352,00 грн, всього 3 797,64 грн.;

За 2017 рік: 17.02.2017 - 704,00 грн, 20.03.2017 - 704,00 грн, 18.04.2017 - 704,00 грн, 16.05.2017 - 704,00 грн, 20.06.2017 - 704,00 грн, 14.07.2017 - 704,00 грн, 18.08.2017 - 704,00 грн, 19.09.2017 - 704,00 грн, 18.10.2017 - 704,00 грн, 17.11.2017 - 704,00 грн, 19.12.2017 - 704,00 грн, 18.01.2018 - 704,00 грн, всього 8 448,00 грн.;

За 2018 рік: 16.02.2018 - 819,06 грн, 19.03.2018 - 819,06 грн, 17.04.2018 - 819,06 грн, 18.05.2018 - 819,06 грн, 20.06.2018 - 819,06 грн, 17.07.2018 - 819,06 грн, 14.08.2018 - 819,06 грн, 13.09.2018 - 819,06 грн, 18.10.2018 - 819,06 грн, 19.11.2017 - 819,06 грн, 18.12.2018 - 819,06 грн, 16.01.2019 - 819,06 грн, всього 9 828,72 грн.;

За січень-березень 2019 року: 18.02.2019 - 918,06 грн, 18.03.2019 - 918,06 грн,18.04.2019 - 918,06 грн, 18.05.2018 - 819,06 грн, 20.06.2018 - 819,06 грн, 17.07.2018 - 819,06 грн, 14.08.2018 819,06 грн, 13.09.2018 819,06 грн, 18.10.2018 819,06 грн, 19.11.2017 819,06 грн, 18.12.2018 819,06 грн, 16.01.2019 819,06 грн, всього 9828,72 грн.

14.06.2021 Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято рішення №0017000/17-00-24-05/ про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 5338,32 грн з 21.01.2014 по 24.04.2019.

Зокрема, застосовано штрафні санкції: у розмірі 3802,34 грн.

Також нараховано пені у розмірі 1535,98 грн.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що під час сплати єдиного соціального внеску, позивачем за період з 21.01.2014 по 24.04.2019, помилково були перераховані кошти по ЄСВ на інший розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ у Рівненській області, зокрема:

в період з січня по жовтень 2014 року № 1716, а не № 716

в період з листопада 2014 року № 1716, а не № 1716.

У зв`язку з чим, у позивача виникла заборгованість по єдиному соціальному внеску .

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VІ (далі Закон №2464-VI) встановлено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.1 Закону України №2464-VI, недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Згідно з аб. 1, 2 ч.8 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону №2464-VI у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу або на єдиний рахунок - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на вказані рахунки.

Згідно з ч. 6 ст. 25 Закону №2464-VI, у разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону № 2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Також, відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464-VI, орган доходів і зборів за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладає на платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Суд звертає увагу на те, що для підтвердження факту несплати єдиного внеску необхідно встановити, що платник єдиного внеску не вчиняв дії, спрямовані на перерахування єдиного внеску до державного бюджету.

Згідно з ч.ч.4, 5 ст.45 Бюджетного кодексу України, податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).

Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Абзацом 2 розділу 1 "Загальні положення" Положення про єдиний казначейський рахунок, затвердженого наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 №22, зареєстровано Міністерстві юстиції України 18.07.2002 за №594/6882 (далі Положення №22), визначено, що Єдиний казначейський рахунок (далі - ЄКР) - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України (далі - СЕП).

Згідно з п.2.1 розділу 2 "Структура єдиного казначейського рахунку" Положення №22, ЄКР консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Абзацом 1 розділу 3 "Інші положення" Положення №22 визначено, що функціонування ЄКР забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів; зарахування податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших надходжень, передбачених законодавством, до державного та місцевих бюджетів.

Пунктом 22.4 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 №2346-ІІІ визначено, що при використанні розрахункового документа ініціювання переказу для платника вважається завершеним з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Проте, відповідно до платіжних документів за період січня 2014 по квітень 2019 позивач сплатив ЄСВ, які були помилково спрямовані на інший рахунок, у зв`язку із чим не відображались на рахунку позивача, що призвело до формування недоїмки по сплаті ЄСВ.

Тобто, позивач своєчасно сплачував ЄСВ, але помилково зараховував кошти на інший бюджетний рахунок.

Разом з тим, передбачені в Законі №2464-VI штрафні санкції застосовуються у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, а не у випадку помилково сплачених сум єдиного внеску на невідповідний рахунок. Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть слугувати підставою для застосування штрафів за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Помилкове визначення розрахункового рахунку в платіжному дорученні під час сплати суми єдиного внеску не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми єдиного внеску у визначений Законом строк, а відтак і для застосування відповідальності за несвоєчасне перерахування єдиного внеску.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 821/1897/17, від 25.03.2019 у справі № 823/567/17, від 10.04.2020 у справі № 821/844/17 та від 13.01.2021 у справі № 820/5282/17.

З цих підстав суд вважає, що у відповідача не було підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) ЄСВ та нарахування пені в оскаржуваній частині.

З урахуванням викладеного, рішення №001700/17-00-24-05/ від 14.06.2021 не відповідає ознакам правомірності та підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволення повністю.

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не обґрунтував обставини щодо правомірності прийнятого ним рішення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивач відповідно до квитанції №0.0..1 від 03.04.2022 сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн., тому ці витрати слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 14.06.2021 №001700/17-00-24-05/.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 14 грудня 2022 року.

Учасники справи:

Позивач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, 12,м. Рівне, 33023, )

Суддя В.В. Щербаков