Справа № 400/5191/22
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2022-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2022 р. № 400/5191/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши за правилами позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ з особливостями, передбаченими статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,
до відповідача:Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), пр-т Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54001,
третя особа:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
про:скасування постанови від 22.02.2022 №68547371 та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі ГУ або позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 22.02.2022 ВП № 68547371 про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн.

В обґрунтування позову ГУ зазначило, що у державного виконавця не було законних підстав для накладення на позивача штрафу.

У відзиві відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (надалі Відділ або відповідач) вимоги адміністративного позову заперечив, вказав на те, що підставою для накладення на позивача штрафу став факт невиконання ним судового рішення, і таке стягнення відповідає нормам Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі Закон № 1404).

Залучений до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 (стягувач у виконавчому провадженні) пояснень щодо справи не подав.

Як встановлено судом, 28.01.2022 Миколаївський окружний адміністративний суд у справі № 400/8317/21 видав виконавчий лист про зобов`язання ГУ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» про розмір грошового забезпечення від 16.06.2021 № 33/35-С-25 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення та виплатити з урахуванням раніше здійснених виплат.

За заявою стягувача 07.02.2022 головний державний виконавець Відділу Квашенко С.С. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 68547371, в якій, зокрема, вказав, що боржнику (ГУ) необхідно виконати рішення протягом 10 робочих днів.

22.02.2022 головний державний виконавець Відділу Квашенко С.С. виніс постанову про накладення у виконавчому провадженні № 68547371 на боржника штрафу у розмірі 5 100 грн (надалі Постанова). Правовою підставою для накладення штрафу у Постанові вказані статті 63 і 75 Закону № 1404, а в якості фактичних підстав зазначено, що «… станом на 22.02.2022 до головного державного виконавця … не надходили документи щодо повного або часткового виконання рішення суду боржником, у строк визначений ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Вищевикладене свідчить про невиконання Боржником, рішення за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії, без поважних причин …».

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Згідно з частинами першою та другою статті 63 Закону № 1404, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону № 1404, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як зазначено у частині другій статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме Відділ мав довести правомірність Постанови.

Суд зауважив, що до відзиву відповідач додав документи, що мають відношення до іншого виконавчого провадження - № 68547160, при цьому жодного доказу на підтвердження правомірності Постанови Відділ не надав.

У частині першій статті 28 Закону № 1404 вказано, що постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим поштовим відправленням не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно з твердженнями позивача, постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.02.2022 він отримав 22.02.2022. Цю обставину відповідач не заперечив.

З урахуванням наведеного, суд встановив, що відповідач не довів належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами того факту, що станом на 22.02.2022 ГУ не виконало рішення суду без поважних причин.

Викладені у відзиві доводи про те, що ГУ не подало до суду доказів виконання судового рішення, суд відхилив як недоречні. В межах цієї справи встановлюється виключно правомірність накладення на позивача штрафу саме 22.02.2022, тому події, які відбулися (або не відбулися) після цієї дати, значення не мають.

Інші аргументи відповідача (щодо обов`язковості виконання судового рішення, визначення поважності причин його невиконання, безпідставності доводів позивача про відсутність кошів тощо) мали би оцінюватися у тому випадку, якби відповідач довів, що станом на 22.02.2022 сплинув строк для виконання. Проте, як вказано вище, 22.02.2022 позивач тільки дізнався про факт відкриття виконавчого провадження. Автоматичне накладення штрафу в 11-й робочий день з дня, наступного за днем відкриття виконавчого провадження, навіть без підтвердження того, що боржник отримав відповідну постанову, не відповідає нормам Закону № 1404.

За таких обставин суд дійшов висновку про неправомірне накладення відповідачем штрафу на позивача та, відповідно, про задоволення адміністративного позову.

Згідно з частинами першою та другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Судові витрати у справі становить судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви до адміністративного суду, який, на підставі частин першої та другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, не належить стягувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код: 13844159) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Квашенком Сергієм Сергійовичем 22.02.2022 у виконавчому провадженні № 68547371 постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області штрафу в сумі 5 100 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна