Справа № 240/11033/22
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. Житомир справа № 240/11033/22

категорія 113070000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Департамента патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся Департамент патрульної поліції із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту суму 271320,54 грн на відшкодування матеріальної шкоди.

Обґрунтовуючи заявлені до відповідача позовні вимоги Департамент патрульної поліції (далі - Департамент) вказав, що автомобіль марки "Toyota Prius" (який знаходиться у власності Департаменту) під керуванням відповідача (поліцейського роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області) потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого, зазнав механічних пошкоджень, а водій автомобіля "ЗАЗ Daewoo Sens" отримав тілесні ушкодження. По даному факту 23 квітня 2019 року відкрите кримінальне провадження за частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001715 та за результатами розгляду справи № 296/4873/20 Корольовським районним судом м. Житомира від 18.12.2020 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України згідно з ст. 46 Кримінального кодексу України у зв`язку із примиренням з потерпілим.

У той час, за висновком експертного дослідження про оцінку майна №ЕД-19/106-22/3494-АВ від 05.05.2022, виконаного Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, вартість матеріального збитку власнику автомобіля "Toyota Prius" складає 271 320,54 грн.

Ухвалою суду від 11.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Вказану ухвалу 10.08.2022 суд направив на адресу сторін, які беруть участь у розгляді справи, про що свідчить журнал реєстрації вихідної кореспонденції, який міститься в матеріалах справи.

Конверт з вкладенням адресований відповідачу, який надсилався на адресу (місце проживання відповідача): АДРЕСА_1 , повернувся на адресу суду, з відміткою поштового відділення на довідці про причини повернення ф.20 "за закінченням терміну зберігання".

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, про причини неподання суд не повідомив. Клопотань про продовження процесуального строку для надання відзиву від відповідача не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Як вказано у позовній заяві, відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 13.08.2018 № 778 о/с «По особовому складу» ОСОБА_2 , прийнятий на службу в поліцію та призначений на посаду поліцейського роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області.

З 13.08.2018 по теперішній час проходить службу у складі батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції на посаді поліцейського взводу № 1 роти 1 батальйону у званні сержанта поліції.

22 квітня 2019 року близько 23 години 35 хвилин, наближаючись до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг вулиць Бориса Тена та Івана Мазепи у м. Житомирі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 номерний знак НОМЕР_2 , знаходиться у власності Департаменту патрульної поліції, під керуванням поліцейського ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП вказаний автомобіль зазнав механічних пошкоджень, а водій автомобіля "ЗА3 Daewoo Sens" (державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ) ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою правого колінного суглобу, закритого перелому лівої ключиці, який відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як такий, що не є небезпечним для життя, але потягнув тривалий розлад здоров`я.

По даному факту 23 квітня 2019 року відкрите кримінальне провадження за частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001715.

За результатами розгляду справи № 296/4873/20 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 18.12.2020 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України згідно ст. 46 Кримінального кодексу України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

За висновком експертного дослідження про оцінку майна №ЕД-19/106-22/3494-АВ від 05.05.2022, виконаного Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром (належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи) вартість матеріального збитку власнику автомобіля "Toyota Prius" номерний знак НОМЕР_2 (позивачу) відповідачем заподіяно у розмірі 271 320,54 грн.

Позивач вважає, що відповідач своїми неправомірними діями завдав пошкоджень службовому автомобілю, у зв`язку із чим звернувся до суду із позовом щодо відшкодування завданих збитків.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до преамбули Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) цей Закон визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, тобто він є спеціальним нормативним актом, який регулює проходження служби в поліції.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII.

Положеннями частини першої статті 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частинами 1-2 статті 19 Закону № 580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до статті 60 Закону № 580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Аналіз вищевикладених норм, дають підстави для висновку, що поліцейські несуть в тому числі матеріальної відповідальності.

Пунктом 10 частини третьою статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Закон № 2337-VIII) передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначені Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03 жовтня 2019 року № 160-IX (далі - Закон № 160-IX).

Відповідно до частини першої статті 2 Закон № 160-IX дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань, співробітників Служби судової охорони (далі - особи).

Підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність (ч. 1 ст. 3 Закону № 160-IX).

Частиною другою статті 3 вказаного Закону У передбачено, що умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди (стаття 4 Закону № 160-IX).

Згідно з частиною першою статті 6 Закону № 160-IX особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:

1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;

2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;

3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;

4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;

5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до частини першої статті 7 вищевказаного Закону розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

За загальним правилом, під час вирішення справ такої категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Отже, підстави та порядок притягнення поліцейських до матеріальної відповідальності визначені Законом № 160-IX, тобто, нормами спеціального законодавства, а тому при вирішенні спірних правовідносин щодо притягнення поліцейських до матеріальної відповідальності застосуванню підлягають саме положення вказаного Закону.

Так, під час розгляду кримінального провадження у справі № 296/4873/20 встановлено, що відповідач обвинувачувався в тому, що працюючи на посаді поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області, 22 квітня 2019 року близько 23 год. 35 хв., виконуючи невідкладне службове завдання та керуючи службовим автомобілем марки «Toyota Prius» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , із увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольорів, із вимкненим спеціальним звуковим сигналом, рухаючись зі швидкістю близько 70 км год по правій смузі руху вулиці Івана Мазепи в м. Житомирі, яка є другорядною дорогою, у напрямку вулиці Гоголівської, наближаючись до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг вулиць Бориса Тена - Івана Мазепи у м. Житомирі, порушив вимоги п. п. 2.3б, 3.1, 16.1, 16.3, 16.11 та знаків пріоритету 2.2, 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (в редакції від 03.04.2019), проявив неуважність, через необережність не забезпечив безпеки дорожнього руху, проігнорував знаки пріоритету, не надав дорогу автомобілю марки «ЗАЗ Daewoo Sens», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався зі швидкістю близько 40 км/год по головній дорозі - Бориса Тена у м. Житомирі в напрямку вулиці Князів Острозьких, в результаті цього допустив зіткнення внаслідок чого службовий автомобіль зазнав ушкоджень та водій іншого транспортного засобу, який став учасником ДТП.

За результатами розгляду вказаного кримінального провадження, ухвалою Корольовського районного суду від 18.12.2020 звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України згідно зі ст.46 Кримінального кодексу України у зв`язку із примиренням із потерпілим.

Таким чином, за змістом вищевказаного судового рішення, відповідач через свою неуважність та ігнорування знаків дорожнього руху не забезпечив безпеки дорожнього руху, у зв`язку із чим сталася дорожньо-транспортна пригоди, за результатами якої транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

За змістом експертного дослідження про оцінку майна №ЕД-19/106-22/3494-АВ від 05.05.2022 виконаного Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром (належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи) вартість матеріального збитку власнику автомобіля "Toyota Prius" номерний знак НОМЕР_2 (позивачу) станом на 05.05.2022 відповідачем заподіяно у розмірі 271 320,54 грн.

Отже, відповідачем, шляхом механічного пошкодження транспортного засобу за результатами вчиненої дорожньо-транспортної пригоди, заподіяно Департаменту патрульної поліції матеріальну шкоду у значних розмірах.

У контексті викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зумовленої протиправними діями відповідача, позивачу було спричинено шкоду шляхом пошкодження службового автомобіля, то така підлягає стягнення з на користь Департаменту патрульної поліції.

Проаналізувавши матеріали справи у їх сукупності суд дійшов висновку про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем з відшкодування завданої Департаменту патрульної поліції матеріальної шкоди в розмірі 271320,54 грн.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що станом на дату розгляду справи судом, завдана позивачу матеріальна шкода відповідачем не відшкодована, крім того, відповідач своїм процесуальним правом не скористався, будь-яких заперечень на заявлені позовні вимоги до суду не подав, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, судовий збір стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись статтями 4, 6-9, 32, 77, 90, 139, 205, 242-246, 258, 295, 297 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048. ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_4 ) про стягнення матеріальної шкоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції суму 271 320 (двісті сімдесят один тисячу триста двадцять) грн 54 коп на відшкодування матеріальної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 15 грудня 2022 р.