Справа № 380/15837/22
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

15 грудня 2022 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 28.07.2022, без номера, про відмову у перерахунку та поновленні виплати пенсії позивачу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відновити виплату пенсії за віком позивачу, починаючи з 07.10.2009, з її одночасним перерахунком, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV, з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, пенсійною реформою України (перерахунок з 01.10.2017), як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент поновлення виплат перебувають у пенсійній справі, не нижчій за мінімальну пенсію у розмірі прожиткового мінімуму, компенсацією втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 07.10.2009 по день фактичного виконання рішення, одним платежем, на визначений позивачем банківський рахунок , згідно з заявою, поданою представником позивача за довіреністю.

Ухвалою від 14.11.2022 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Позов обґрунтований тим, що позивач є громадянином України, який з 04.09.1995 постійно проживає в Ізраїлі. 13.12.1993 позивачу призначено пенсію за віком, проте її виплату припинено з 01.09.1995, у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю. Позивач звернувся до відповідача із заявою про відновлення виплати пенсії, починаючи з 07.10.2009, з її одночасним перерахунком. Зазначає, що оцінка підставам для відмови у відновленню виплати позивачу пенсії за віком надана у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 у справі №380/22339/21. Проте, на виконання вказаного судового рішення відповідач повторно протиправно відмовив позивачу у поновленні пенсійних виплат з тих самих підстав.

Позивач вважає, що відповідач протиправно відмовив йому у відновленні виплати пенсії з підстав відсутності місця проживання на території України. зазначає, що право на призначення (перерахунок, поновлення) пенсії мають громадяни України, незалежно від фактичного місця проживання. Також спростовує доводи відповідача щодо необхідності особистого звернення позивача з заявою про поновлення пенсії. Вказує, що законодавцем передбачено можливість подання заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником.

Вважає, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача відновити виплату пенсії за віком позивачу, починаючи з 07.10.2009, з її одночасним перерахунком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (з урахуванням пенсій 01.10.2017 року) та змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент поновлення виплати пенсії, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі, не розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, компенсацією втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 07.10.2009р. по день фактичної виплати заборгованості з пенсії, одним платежем.

28.11.2022 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позову заперечує. Відзив обґрунтований тим, що заява про перерахунок пенсії до органу, що призначає пенсію, подається особисто пенсіонером або його опікуном, піклувальником, а не представником за довіреністю. Зазначає, що позивач не отримував пенсію до 01.09.1005, а отже на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області ніколи не перебував. Наголошує, що позивач є громадянином Ізраїлю, про що безпосередньо зазначено у документі про засвідчення підпису №596 від 10.08.2021 та в довіреності від 10.08.2021. Водночас, документи, що посвідчують громадянство України позивачем не надано. Зазначає, що Угода між Україною та Державою Ізраїль про соціальне забезпечення, підписана 28.09.2012, не набрала законної сили, оскільки не пройшла процес її ратифікації. Оскільки позивач фактично не проживає в Україні, то підстави для поновлення йому пенсійних виплат відсутні.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач подав до відповідача заяву про призначення/перерахунок пенсії до уповноваженого органу Пенсійного фонду України, в якій просив перерахувати, поновити з 07 жовтня 2009 року пенсію за віком.

У цій заяві позивач зазначив власну адресу проживання та місце реєстрації, якими є: HaGiLad St 26/3, Naharuya, 2246060, Іsrael.

В розписці повідомленні у переліку додатків доданих до заяви зазначено:

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 ;

- довідка про реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 ;

- витяг довідки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців код 54;

- нотаріально апостильована довіреність на представника - №596 від 10.08.2021;

- довідка з місця проживання в Україні до виїзду на ПМЖ №97;

- виписка з архівної пенсійної справи;

- заява про призначення пенсії;

- заява про виплату пенсії на банківський рахунок;

- довідка ВАТ Ощадбанк, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ Ощадбанк;

- лист про подачу заяви про призначення пенсії за віком від 26.10.2021.

26.10.2021 представник позивача подав заяву про відновлення пенсії за віком, в якій просив: прийняти заяву про перерахунок та відновлення виплати пенсії з необхідними документами, провести засвідчення відповідності копій документів, що додаються їх оригіналах, винести в термін до 10 днів рішення про перерахунок та відновлення пенсії за віком, починаючи з 07.10.2009 року. Відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058- ІV, з індексацією і компенсацією втрати доходу за затримку виплати пенсії, виплачувати пенсію на вказаний банківський рахунок.

Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області листом від 19.11.2021 №16997-16448/Г-55/8-1300/21 повідомило про відсутність підстав для призначення пенсії.

Відмова мотивована такими підставами.

- усім пенсіонерам незалежно від виду пенсії призначаються та виплачуються за місцем проживання (реєстрації). При цьому, згідно пункту 2.23 розділу II Порядку № 22-1 документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

- у поданих документах відсутні відомості про проживання (реєстрацію) на території України;

- Угода між Україною та Державою Ізраїль про соціальне забезпечення, яка була підписана 28.09.2012, не набрала чинності, оскільки не пройшов процес її ратифікації.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 у справі №380/22339/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо розгляду заяви від 26.10.2021 про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянути повторно у встановленому законодавством порядку по суті заяву ОСОБА_1 від 26.10.2021 про поновлення виплати та перерахунку пенсії ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На виконання вимог рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 у справі №380/22339/21 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняло рішення від 28.07.2022 про відмову у проведенні поновлення та перерахунку пенсії позивачу.

Вказане рішення обґрунтовано таким:

- усім пенсіонерам незалежно від виду пенсії такі призначаються за місцем проживання (реєстрації). При цьому документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тальки в оригіналах;

- Угода між Україною та Державою Ізраїль про соціальне забезпечення, підписана 28.09.2012, не набрала законної сили, оскільки не пройшла процес її ратифікації;

- чинне законодавство не передбачає права особи на призначення пенсії за місцем попередньої прописки на території України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням про відмову у проведенні поновлення та перерахунку пенсії позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи питання про закриття провадження у справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно із положеннями частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у згаданому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених згаданим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до згаданого Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до згаданого Закону підлягають примусовому виконанню.

В частині 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених згаданим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу зазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.

Статтею 382 КАС України визначено спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд звертає увагу, що згадані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Як убачається з матеріалів справи рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 у справі №380/22339/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022, частково задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії, а саме:

- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо розгляду заяви від 26.10.2021 про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянути повторно у встановленому законодавством порядку по суті заяву ОСОБА_1 від 26.10.2021 про поновлення виплати та перерахунку пенсії ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Поряд з цим, заявлені у цій справі позовні вимоги, позивач обґрунтовує виключно діями/бездіяльністю відповідача щодо виконання рішення у іншій справі №380/22339/21 у якій є таке, що набрало законної сили судове рішення та виданий виконавчий лист.

Суд звертає увагу, що з аналізу наведених у позовній заяві доводів убачається, що спір у цій справі фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме у справі №380/22339/21, а доводи позивача, викладені в позовній заяві щодо визнання незаконними відмови відповідача у відновленні позивачу виплати пенсії за віком та бездіяльності щодо відмови позивачу у поновленні виплати пенсії за віком зводяться до фактичної незгоди позивача із діями (бездіяльністю) відповідача щодо виконання судового рішення.

Крім того, навіть з назви оскарженого позивачем рішення вбачається, що таке винесене з урахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 у справі №380/22339/21.

Тобто, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 382 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

За приписами частини 5 статті 383 КАС України розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Відповідно до частини 6 статті 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд також враховує, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена в постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а, від 21 листопада 2019 року у справі №802/1933/18-а та від 29 липня 2021 року у справі № 460/350/19, від 31 серпня 2022 року у справі №540/3413/20, від 19 травня 2022 року №540/3410/20, від 01 лютого 2022 року у справі №440/7563/20.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії необхідно закрити.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він вправі звернутися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення).

Судові витрати між сторонами не розподіляються, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 238, статтями 239, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в :

закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Суддя А.Г. Гулик