Справа № 690/539/22
Суддя: Здоровило В. А.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 690/539/22
Провадження № 2-а/690/6/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року м.Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області

у складі: головуючого-судді Здоровила В.А.

за участю секретаря Мельник С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа: Інспектор з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Лухтанов Вячеслав Геннадійович про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії 1КІ № від 25.01.2022,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 в своїй позовній заяві просить суд поновити строк на судове оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії 1КІ № від 25.01.2022, постанову про адміністративне правопорушення серії 1КІ № від 25.01.2022 скасувати та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, посилаючись на те, що 25.01.2022 відповідачем була складена постанова серії 1КІ №, згідно якої її, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 700 грн. 00 коп.. Про існування постанови про притягнення її до відповідальності вона дізналася лише 02.11.2022, коли отримала постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідач безпідставно виніс постанову за ч.1 ст.152-1 КУпАП. У постанові відповідач вказав, що позивач залишила транспортний засіб на майданчику для платного паркування без оплати паркування, чим порушила вимоги дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 ПДР України. Вона категорично не згодна з притягненням її до адміністративної відповідальності, оскільки на паркувальному майданчику не встановлений паркувальний апарат , хоч чинним законодавством чітко встановлено обов`язок оператора паркувального майданчика щодо встановлення на території такого паркувального майданчика паркувального автомата. Згідно пунктом 29 Правил паркування сплата вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування не здійснюється у разі незабезпечення оператором належного функціонування засобів сплати вартості зазначених послуг відповідно до вимог цих Правил щодо обладнання таких майданчиків. Майданчик не був належним чином обладнаний відповідно до вимог чинного законодавства України, а тому й оплатити послуги паркування було неможливо. Крім іншого інспектор не надав жодних доказів вчинення нею правопорушення. Складання постанови без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірним та незаконним, а тому вона і звернулася до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги повністю підтримує, просить їх задовольнити та винести рішення у справі.

Представник відповідача Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в судове засіданні не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи здійснювати без участі відповідача.

Третя особа інспектор з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Лухтанов В.Г. в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, пояснень по справі не надав.

Представник Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Микола Сказко надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити, оскільки вважає, що вимоги позивача є необгрунтовані та безпідставні, посилаючись на те, що на позивача накладено адміністративне стягнення відповідно до ч.1 ст.152-1 КУпАП за неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування. Майданчик для паркування транспортних засобів був облаштований інформаційними знаками про спосіб та порядок оплати відповідно до постанови КМУ від 03.12.22009 №1342 «Про затвердження правил паркування транспортних засобів». Відповідно до вказаної постанови оплата вартості послуг з користування майданчиками для платного користування, на яких не запроваджено автоматизовану систему здійснюється у безготівковій формі за допомогою засобів мобільного зв`язку.

Оскільки постанова передбачає такий спосіб оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування, як за допомогою засобів мобільного зв`язку, функціонування якого і забезпечено відповідачами у повному обсязі, то відповідачами повністю дотримано вимоги чинного законодавства України про здійснення облаштування майданчиків для паркування та забезпечено можливість оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування у спосіб передбачений постановою.

З матеріалів фото фіксації вбачається, що транспортний засіб RENAULT MEGANE SCENIC, номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_1 був розміщений на майданчику для платного паркування А1033 по вул. Володимирській в м.Києві. ОСОБА_1 порушила вимоги ч.1 ст.152-1 КУпАП, а тому інспектором з паркування Лухтановим В.Г. повністю дотримані норми чинного законодавства України при винесення постанови про накладення адміністративного стягнення від 25.01.2022 серія 1КІ №.

Відповідно до ч. 1 ст.257КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.20КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ст.258КАС України встановлено, що суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.1, 2 ст.262КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав.

25.01.2022 відповідачем була складена постанова серії 1КІ №, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 700 грн. 00 коп. (а.с.15). Про існування постанови про притягнення її до відповідальності вона дізналася лише 02.11.2022, коли отримала постанову про відкриття виконавчого провадження, що стверджується копією поштового конверта (а.с.19).

Відповідно до ч.3 ст.279-1 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Жодного документа на лобовому склі розміщено не було. Позивач не знала про існування постанови до того моменту, як отримала постанову про відкриття виконавчого провадження 02.11.2022.

Невиконання інспектором вимог закону грубо порушили права позивача бути проінформованою про підстави притягнення її до відповідальності, та на оскарження таких дій інспектора. Листом постанову вона також не отримувала. Крім того, такі дії призвели до того, що відносно неї було відкрито виконавче провадження. Повідомлення або постанову інспектор не залишив на лобовому склі.

Відповідач при складанні адміністративного матеріалу допустив грубі порушення та не дослідив усі обставини справи, а тому винесена постанова є необґрунтованою, незаконною, а отже підлягає скасуванню з таких підстав: відповідач безпідставно виніс постанову за ч.1 ст.152-1 КУпАП, у постанові відповідач вказав, що позивач залишила транспортний засіб на майданчику для платного паркування без оплати паркування, чим порушив вимоги дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 ПДР України.

Рішенням Київської міської ради «Про утворення виконавчого органу Київської міської ради та затвердження його структури і загальної чисельності» від 20 червня 2002 року № 28/28 (а.с.5-6) відповідно до Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» було утворено виконавчий орган Київради, який відповідно до пункту 2 розділу VII «Прикінцеві положення» Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» паралельно виконує функції органу державної виконавчої влади, що є особливістю здійснення виконавчої влади та місцевого самоврядування в місті Києві, із збереженням існуючої назви «Київська міська державна адміністрація».

Рішенням Київської міської ради від 26 червня 2007 року № 930/1591 «Про вдосконалення паркування автотранспорту в м. Києві» КП «Київтранспарксервіс» (а.с.11) визначено єдиним оператором з паркування транспортних засобів в м. Києві.

Відповідно до пункту 17.3.1 рішення Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051 «Про Правила благоустрою м. Києва» (а.с.7, 8) організація та експлуатація паркувальних майданчиків здійснюється лише оператором або підприємствами, з якими оператор уклав відповідний договір.

Згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів» від 02 березня 2010 року № 258 оператор - юридична особа або фізична особа-підприємець, яка відповідно до рішення сільської, селищної, міської ради організовує та провадить діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках, здійснює їх утримання, облаштування та обладнання, надає послуги з користування майданчиками та забезпечує відповідно до Податкового кодексу України сплату збору за місця для паркування транспортних засобів.

Відповідно до пункту 1.1, 1.2 Статуту комунального підприємства «Київтранспарксервіс», комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» створене згідно з рішенням Київради від 15 березня 2007 року № 261/922. Підприємство засноване на комунальній власності територіальної громади міста Києва.

Відповідно до пункту 4.1. Статуту, комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, постановами та розпорядженнями Кабінету Міністрів України, указами та розпорядженнями Президента України, рішеннями Київради, розпорядженнями Київської міської державної адміністрації, іншими нормативними актами та цим Статутом.

Пунктом 17.2 розділу XVII «Правила паркування транспортних засобів у м. Києві» рішення Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051 «Про Правила благоустрою міста Києва» визначено, що місця платного автоматизованого паркування - місця для паркування, обладнані наркоматами або іншими пристроями, що забезпечують роботу автоматизованої системи обліку оплати за паркування.

Комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» здійснює господарську діяльність, згідно, але не виключно, Правил паркування транспортних засобів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1342.

Відповідно до пункту 1 Правил паркування транспортних засобів встановлено, що ці Правила регламентують організацію та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів.

Згідно пункту 2 Правил паркування транспортних засобів дія цих Правил поширюється на осіб, які розміщують транспортні засоби на майданчиках для паркування, а також на суб`єктів господарювання, які утримують такі майданчики.

Пунктом 7 розділу «Розміщення майданчиків для паркування» Правил паркування транспортних засобів встановлено, що майданчики для паркування є об`єктами благоустрою і повинні відповідати нормам, нормативам, стандартам у сфері благоустрою населених пунктів.

Розділом «Обладнання майданчиків для паркування» Правил паркування транспортних засобів визначено загальні вимоги та критерії щодо обладнання майданчиків для паркування.

Так, пунктом 12 вказаного розділу Правил паркування транспортних засобів встановлено, що майданчики для паркування обладнуються відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 14 Правил паркування транспортних засобів чітко встановлено, що відведені майданчики для платного паркування повинні обов`язково бути обладнані паркувальними автоматами, платіжними пристроями та/або інформаційними знаками про способи та порядок оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування.

Згідно пункту 19 Правил паркування транспортних засобів паркувальні автомати, платіжні пристрої і автоматичні в`їзні та виїзні термінали на майданчиках для платного паркування встановлюються стаціонарно.

Згідно пункту 20 Правил паркування встановлено, що не обладнуються паркувальними автоматами, платіжними пристроями та автоматичними в`їзними та виїзними терміналами спеціально обладнані майданчики для платного паркування у разі їх призначення виключно для користувачів, які сплачують вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування у безготівковій формі за договором про паркування протягом визначеного строку, але не менш як один місяць.

Тобто, виходячи з викладеного вище можна прийти до висновку, що чинним законодавством чітко встановлено обов`язок оператора паркувального майданчика щодо встановлення на території такого паркувального майданчика паркувального автомата.

Між тим, згідно пункту 29 Правил паркування транспортних засобів встановлено, що оплата вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування, на яких не запроваджено автоматизовану систему, здійснюється у безготівковій формі за такими способами:

1) Придбання паркувального талона з визначеною тривалістю паркування.

2) За допомогою засобів мобільного зв`язку;

3) Через паркувальний автомат або платіжний пристрій з введенням реєстраційного номера транспортного засобу.

4) Через автоматичний в`їзний та виїзний термінали.

Факт оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування підтверджується відповідним документом із зазначенням в ньому реєстраційного номера транспортного засобу, що розміщується під лобовим склом транспортного засобу, за винятком випадків оплати вартості послуг за допомогою засобів мобільного зв`язку, коли факт такої оплати підтверджується захищеною комп`ютеризованою системою, або випадків паркування на майданчиках, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата (перевірка оплати) здійснюється під час виїзду з такого майданчика.

Паркувальні автомати, платіжні пристрої, за допомогою яких здійснюється оплата вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування, на яких запроваджено автоматизовану систему, повинні бути інтегровані в автоматизовану систему та передбачати наявність технічної можливості введення реєстраційного номера транспортного засобу.

Згідно пунктом 29 Правил паркування сплата вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування не здійснюється у разі незабезпечення оператором належного функціонування засобів сплати вартості зазначених послуг відповідно до вимог цих Правил щодо обладнання таких майданчиків.

Майданчик не був належним чином обладнаний відповідно до вимог чинного законодавства України, а тому й оплатити послуги паркування було неможливо.

В свою чергу, Наказом Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25 березня 2021 року № Н-67, зокрема, пунктом 3, наказано, комунальному підприємству «Київтранспарксервіс» забезпечити обладнання та функціонування відведених майданчиків для паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах міста Києва, зазначених у пункті 1 цього Наказу.

Відповідно до пункту 1 вказаного вище Наказу, було затверджено перелік відведених майданчиків для паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах міста Києва.

В свою чергу, виходячи з аналізу наданого до матеріалів справи Переліку відведених майданчиків для паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах міста Києва, затвердженого вказаних вище Наказом можливо встановити, що у пункті «Технічне облаштування», щодо кожного майданчика затвердженого на території міста Києва, визначено лише «Дорожні знаки».

Відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради від 25 червня 2021 року № 1459 «Про встановлення тарифів на послуги з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів, які надаються КП «Київтранспарксервіс», погодинна оплата на відведених майданчиках для паркування у м. Києві здійснюється згідно затверджених тарифів з 8.00 до 22,00, яка реалізовується виключно в безготівковому вигляді за допомогою мобільних додатків «Київ Цифровий».

Майданчик за адресою вул. Володимирівська, навпроти буд .60 в м.Києві не був належним чином обладнаний відповідно до вимог чинного законодавства України, що підтверджується Постановою серії 1КІ № (підставою притягнення до адміністративної відповідальності є порушення вимог дорожнього знаку 5.43 Правил дорожнього руху, а не порядку оплати вартості паркування).

Таким чином, в даному випадку оператором не було забезпечено належного функціонування засобів сплати вартості зазначених послуг відповідно до вимог цих Правил щодо обладнання таких майданчиків, оскільки, вказаними вище нормами чітко встановлено, що відведені майданчики для платного паркування повинні обов`язково бути обладнані паркувальними автоматами, платіжними пристроями та/або інформаційними знаками про способи та порядок оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування, а у разі не запровадження автоматизовану систему, здійснюється у безготівковій формі за такими способами: придбання паркувального талона з визначеною тривалістю паркування; за допомогою засобів мобільного зв`язку; через паркувальний автомат або платіжний пристрій з введенням реєстраційного номера транспортного засобу; через автоматичний в`їзний та виїзний термінали.

З розпорядження виконавчого органу Київської міської ради від 25 червня 2021 року № 1459 слідує, що на даний момент на всіх паркувальних майданчиках які територіально знаходяться в місті Києві, було застосовано виключно один спосіб оплати за послуги паркування, за допомогою засобів мобільного зв`язку, з використанням додатків «Київ Цифровий» та з використанням платіжної картки, що свідчить про дискримінаційний характер такого підходу суб`єктів владних повноважень, оскільки, даний підхід не враховує обставин того, що громадяни, користувачі послуг з паркування, не зобов`язані мати у власності смартфони, цілодобовий мобільний інтернет, на які можна встановити такі додатки, не зобов`язані мати і банківську картку, якою можна здійснювати оплати за таке паркування онлайн тільки через вказані вище додатки.

Відповідно до статті 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознакам.

Згідно з приписами викладеними у пункті 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06 вересня 2012 року № 5207-VI вбачається, що дискримінація - ситуація, за якої особа або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами у будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними (пункт 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні»).

Пряма дискримінація - ситуація, за якої з особою або групою осіб за їх даними ознаками поводяться менш прихильно, ніж з іншою особою або групою осіб в аналогічній ситуації, крім випадків, коли таке поводження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні»).

В свою чергу, згідно з практикою Європейського суду з прав людини дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування у відносно схожих ситуаціях (рішення у справі «Вілліс проти Сполученого Королівства» від 11 червня 2002 року, заява № 36042/97). Відмінність у ставленні також є дискримінаційною, якщо вона не переслідує легітимну ціль або якщо немає розумного співвідношення між застосованими засобами та переслідуваною ціллю. Договірна держава користується свободою розсуду при визначенні того, чи та якою мірою відмінності в інших схожих ситуаціях виправдовують різне ставлення (рішення у справі «Ван Раалте проти Нідерландів» від 21 лютого 1997 року, заява № 20060/92; рішення ЄСПЛ у справі «Пічкур проти України» від 07 листопада 2013 року, заява № 10441/06).

Аналогічний підхід у своїх рішеннях використовує і Конституційний Суд України, вказуючи на те, що мета встановлення певних відмінностей (вимог) у правовому статусі повинна бути істотною, а самі відмінності (вимоги), що переслідують таку мету, мають відповідати конституційним положенням, бути об`єктивно виправданими, обґрунтованими та справедливими. В іншому разі встановлення обмежень означало б дискримінацію (рішення Конституційного Суду України від 7 липня 2004 року № 14-рп/2004).

В даному випадку, бездіяльність Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та оператора паркувальних майданчиків у м.Києві - Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» щодо незабезпечення обладнання паркувальних майданчиків іншими засобами оплати (пристроями, терміналами) у місті Києві та незабезпеченні вільного продажу для фізичних осіб паркувальних талонів та абонементів на паркування призвели до ситуації, коли особи, які мають встановлений додаток «Київ Цифровий» та користуються платіжними картками мають можливість сплатити за користування послугами з паркування транспортних засобів, а коло осіб, які не користуються смартфонами, банківськими платіжними картками, тощо, при наявності бажання сплатити за паркування транспортного засобу, залишені такої можливості, що свідчить про дискримінацію, щодо такого кола осіб.

Такі вимоги є фактично протиправним зобов`язанням (примушуванням) до придбавання та отримання послуг та дискримінацією осіб, які за своїми переконаннями та/або майновим станом не мають в наявності сукупності вищевказаних пристроїв та засобів.

Виходячи з викладеного вище в сукупності, можна прийти до висновків про наявність протиправної бездіяльності зі сторони Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської ради (Київської міської державної адміністрації), комунального підприємства «Київтранспарксервіс» щодо незабезпечення належного функціонування засобів сплати вартості послуг за паркування транспортних засобів, відповідно до вимог Правил паркування транспортних засобів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1342 та рішення Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051 «Про Правила благоустрою міста Києва», що призвело до порушення законних прав та інтересів позивача, а саме незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, що в свою чергу стало наслідком відкриття виконавчого провадження з послідуючими негативними для неї наслідками та обмеженнями.

Крім іншого інспектор не надав жодних доказів вчинення позивачем правопорушення.

Складання Постанови без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірним та незаконним, що підтверджується Постановою Верховного Суду у справі №357/10134/17 від 23.10.2019, подібні постанови підлягають скасуванню.

Презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи це, можна констатувати, що сам факт вчинення правопорушення не доведений, як і не доведена вина скаржника у інкримінованому правопорушенні, а тому у діях скаржника відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідачем до суду не жодного доказу в обґрунтування законності винесеної постанови та накладення штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.

Отже, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання постанови про адміністративне правопорушення суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки під час розгляду судом даної адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема, не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що позивачем скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю шляхом скасування спірної постанови, а провадження у справі закрити.

А тому враховуючи викладене, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на судове оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії 1КІ № від 25.01.2022, постанову про адміністративне правопорушення серії 1КІ № від 25.01.2022 скасувати та закрити провадження у даній справі.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. А тому суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп..

На підставі викладеного, ст.188-6, 247, 251, 254, 268, 288, 289 КУпАП та керуючись ст. 5, 6, 9, 72, 77, 78, 139, 243-246, 257, 262, 263, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа: Інспектор з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Лухтанов Вячеслав Геннадійович про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії 1КІ № від 25 січня 2022 року - задовольнити.

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк на судове оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії 1КІ № від 25 січня 2022 року.

Постанову Головного інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Лухтанова Вячеслава Геннадійовича серії 1КІ № від 25 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152-1 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 700 (сімсот) грн. 00 коп. скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152-1 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 700 (сімсот) грн. 00 коп. - закрити.

Стягнути з відповідача Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), вул.Леонтовича, 6, м.Київ, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп., що сплачені по квитанції №0.0..1 в АТ КБ «Приват Банк» 10.11.2022.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАСУ, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду м.Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий В.А.Здоровило