Справа № 140/13884/21
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/13884/21 пров. № А/857/10434/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Шевчук С.М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року (ухвалене головуючим-суддею Костюкевичем С.Ф. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Луцьку) у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «АВГ КАРС» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року Приватне підприємство «АВГ КАРС» (далі ПП «АВГ КАРС», Підприємство, позивач) звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі ПН/РК) в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН, Реєстр) Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС, контролюючий орган, відповідач-1) №2966278/41400897 від 10.08.2021, №3125236/41400897 від 17.09.2021, №3125242/41400897 від 19.08.2021, №2227006/41400897 від 11.12.2020, №3125235/41400897 від 27.08.2021, №2227008/41400897 від 11.12.2020, №2966277/41400897 від 10.08.2021 та зобов`язати Державну податкову службу України (далі ДПС України, відповідач-2) зареєструвати в ЄРПН подані ПП «АВГ КАРС» ПН №2 від 10.02.2021, №5 від 18.08.2021, №6 від 19.08.2021, №3 від 15.09.2020, №7 від 27.08.2021, №20 від 24.03.2021 та розрахунок коригування №1 від 06.08.2020 до податкової накладної №24 від 24.04.2019.

Ухвалою від 28.02.2022 позовну заяву в частині вимог про визнання протиправними та скасування рішень комісії ГУ ДПС №2227006/41400897, №2227008/41400897 від 11.12.2020 та похідних позовних вимог про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН ПН №3 від 15.09.2020 та розрахунок коригування №1 від 06.08.2020 до податкової накладної №24 від 24.04.2019 було залишено без розгляду.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28.02.2022 в іншій частині позовні вимоги ПП «АВГ КАРС» були задоволені повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити Підприємству у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що платник податків не надав необхідних документів , достатніх для прийняття рішення про реєстрації ПН. Тому у ГУ ДПС були всі підстави для прийняття рішення про відмову у реєстрації ПН. Крім того, вказує, що зобов`язання ДПС України зареєструвати ПН у ЄДПН є дискреційними повноваженнями т виключною компетенцією уповноваженого органу.

Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ПП «АВГ КАРС» зареєстроване в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.06.2017, номер запису : 0002200, . Основним видом діяльності Підприємства є торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (45.11).

Судом встановлено, що ПП «АВГ КАРС», відповідно до вимог ст.201 ПК України, за результатами своєї господарської діяльності було сформовано та подано на реєстрацію в ЄРПН на користь ТзОВ «АТЛАНТ ІНДУСТРІЯ» (код ЄДРПОУ - 40385620) ПН : №2 від 10.02.2021 на суму операції 1130000,00 грн, в тому числі ПДВ 188333,33 грн, №5 від 18.08.2021 на суму операції 2060000,00 грн, в тому числі ПДВ 343333,33 грн, №6 від 19.08.2021 на суму операції 2063000,00 грн, в тому числі ПДВ 343833,33 грн, №7 від 27.08.2021 на суму операції 1400000,00 грн, в тому числі ПДВ 233333,33 грн, №20 від 24.03.2021 на суму операції 690000,00 грн, в тому числі ПДВ 115000,00 грн, однак їх реєстрація була зупинена згідно квитанцій № від 24.02.2021 про зупинення реєстрації ПН № 2 від 10.02.2021, № від 10.09.2021 про зупинення реєстрації ПН №5 від 18.08.2021, № від 10.09.2021 про зупинення реєстрації ПН №6 від 19.08.2021, № від 10.09.2021 про зупинення реєстрації ПН №7 від 27.08.2021, № від 13.04.2021 про зупинення реєстрації ПН №20 від 24.03.2021.

Згідно вищевказаних квитанцій ПН №2 від 10.02.2021, №5 від 18.08.2021, №6 від 19.08.2021, №7 від 27.08.2021, №20 від 24.03.2021 були прийняті, але їх реєстрація зупинена на підставі п.201.16 ст.201 ПК України, у зв`язку з тим, що ПН/РК відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (далі - Критерії).

З метою реєстрації зупинених ПН, Підприємство подало до Комісії ГУ ДПС пояснення та копії документів для прийняття рішення про їх реєстрацію, а саме : пояснення за вих.№05/08/21-9 від 05.08.2021 по ПН №2 від 10.02.2021, пояснення за вих.№14/09/21-5 від 14.09.2021 по ПН №5 від 18.08.2021, пояснення за вих.№14/09/21-6 від 14.09.2021 по ПН №6 від 19.08.2021, пояснення за вих.№14/09/21-4 від 14.09.2021 по ПН №7 від 27.08.2021, пояснення за вих.№05/08/21-10 від 05.08.2021 по ПН №20 від 24.03.2021.

Комісією ГУ ДПС були прийняті рішення №2966278/41400897 від 10.08.2021, №3125236/41400897 від 17.09.2021, №3125242/41400897 від 19.08.2021, №3125235/41400897 від 27.08.2021, №2966277/41400897 від 10.08.2021 про відмову у реєстрації вищевказаних ПН у Реєстрі, з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме : відсутні первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних та розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків.

Вважаючи оспорювані рішення протиправними, Підприємство звернулося до адміністративного суду з вимогою про їх скасування та зобов`язання вчинити дії по реєстрації спірних ПН.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що оспорювані рішення прийняті без наявності правових та фактичних підстав, оскільки платник надав пояснення та первинні документи стосовно господарських операцій, по яким були складені спірні ПН.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (абз.10 п.201.10 ст.201 ПК України).

Відповідно до п.12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 2001.3 і 2001.9 статті 2001 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття (п.15 Порядку №1246).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» №1165 від 11.12.2019 (набрала чинності 01.02.2020) були затверджені Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165).

Пунктом 10 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно п.11 Порядку №1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

З матеріалів справи видно, що у квитанції про зупинення реєстрації ПН в ЄРПН позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

Тобто, сформована комісією регіонального рівня пропозиція щодо надання документів є загальною та формальною, яка за своїм змістом дублює положення п.п.3 п.11 Порядку №1165.

Така пропозиція щодо надання документів не є конкретизованою, що може свідчити про наявність у платника податків вільного розсуду щодо переліку документів, які слід надати.

Зі змісту квитанції про зупинення реєстрації ПН вбачається, що їх реєстрація зупинена через відповідність п.8 Критеріїв.

У разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (п.6 Порядку №1165).

У Додатку №1 до Порядку №1165 визначені Критерії ризиковості платника ПДВ, згідно з якими:

1. Платника ПДВ зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 та абз.1 п.49.2, п.49.18 ст.49 ПК України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 та п.46.2 ст.46 ПК України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Як видно з матеріалів справи, на підставі п.8 Критеріїв було зупинено реєстрацію ПН №2 від 10.02.2021, №5 від 18.08.2021, №6 від 19.08.2021, №7 від 27.08.2021, №20 від 24.03.2021 в ЄРПН.

Відповідно до п.2 Порядку №1165, автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.

Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту «а» або «б» пункту 185.1 статті 185, підпункту «а» або «б» пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Вказані вище норми свідчать про те, що положеннями Порядку №1165 передбачено певний алгоритм дій контролюючого органу, за результатом виконання якого ним може бути прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Так, згідно п.5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Тобто, процедура перевірки особи щодо її відповідності критеріям ризиковості платника податку ініціюється (проводиться) лише після подання таким платником податків для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації.

Право комісії регіонального рівня щодо розгляду питання про відповідність/невідповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника податку самостійно ініціювати процедуру розгляду відповідного питання, лише з підстав наявності податкової інформації Порядком №1165 не передбачено.

За змістом п.5 Порядку №1165, питання про віднесення позивача до Критеріїв ризиковості платника податку могло розглядатися виключно у зв`язку з перевіркою господарської операції, якої стосується саме подана на реєстрацію ПН, а не будь-якої іншої операції, щодо якої вже прийняте рішення про віднесення платника податків до Критеріїв ризиковості платника податку.

Як зазначено в оспорюваних рішеннях, підставою відмови у реєстрації спірних ПН слугувало ненадання платником податку копій документів, а саме : ненадання платником податку копій документів, а саме: відсутні первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних та розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків.

З матеріалів справи видно, що позивачем на адресу контролюючого органу було надіслано пояснення за вих.№05/08/21-9 від 05.08.2021 по ПН №2 від 10.02.2021 з наступними документами на підтвердження реальності здійснення господарської операції, а саме : договір комісії №1 від 01.02.2019, виписка за рахунками банку, платіжне доручення, ОСВ по 361 рахунку на підтвердження факту здійснення господарської операції, пояснення за вих.№14/09/21-5 від 14.09.2021 по ПН №5 від 18.08.2021 з наступними документами на підтвердження реальності здійснення господарської операції, а саме : контракт №02/21-SA/AWG від 29.07.2021, інвойс №01891 від 20.08.2021, платіжне доручення в іноземній валюті №80 від 19.08.2021, ВМД UA205150/2021/002376 від 30.08.2021 на підтвердження факту придбання даного товару, договір комісії №1 від 01.02.2019, видаткова накладна №5 від 07.09.2021, акт прийняття-передачі №5 від 06.09.2021, звіт комісіонера №5 від 07.09.2021, платіжне доручення, ОСВ по 361 рахунку на підтвердження факту здійснення господарської операції, пояснення за вих.№14/09/21-6 від 14.09.2021 по ПН №6 від 19.08.2021 з наступними документами на підтвердження реальності здійснення господарської операції, а саме : контракт №03/20-CAS/AWG від 25.05.2020, інвойс №16831 від 14.01.2021, ВМД UA204130/2021/003212 від 02.03.2021, платіжне доручення в іноземній валюті №76 від 10.02.2021, контракт №02/21-SA/AWG від 29.07.2021, інвойс №01891 від 20.08.2021, ВМД UA205150/2021/002376 від 30.08.2021, платіжне доручення в іноземній валюті №80 від 19.08.2021 на підтвердження факту придбання товарів, договір комісії №1 від 01.02.2019, видаткова накладна №6 від 10.09.2021, акт прийняття-передачі №6 від 09.09.2021 року, звіт комісіонера №6 від 10.09.2021, видаткова накладна №5 від 07.09.2021, акт прийняття-передачі №5 від 06.09.2021, звіт комісіонера №5 від 07.09.2021, платіжне доручення, ОСВ по 361 рахунку на підтвердження факту реалізації товару, пояснення за вих.№14/09/21-4 від 14.09.2021 по ПН №7 від 27.08.2021 з наступними документами на підтвердження реальності здійснення господарської операції, а саме : контракт №03/20-CAS/AWG від 25.05.2020, інвойс №16831 від 14.01.2021, ВМД UA204130/2021/003212 від 02.03.2021, платіжне доручення в іноземній валюті №76 від 10.02.2021 на підтвердження факту придбання товару, договір комісії №1 від 01.02.2019, видаткова накладна №6 від 10.09.2021, акт прийняття-передачі №6 від 09.09.2021, звіт комісіонера №6 від 10.09.2021, платіжне доручення, ОСВ по 361 рахунку на підтвердження факту реалізації товару, пояснення за вих.№05/08/21-10 від 05.08.2021 по ПН №20 від 24.03.2021 з наступними документами на підтвердження реальності здійснення господарської операції, а саме : договір комісії №1 від 01.02.2019, виписка за рахунками за 24.03.2021 від 05.08.2021, платіжне доручення, ОСВ по 361 рахунку на підтвердження факту здійснення господарської операції.

Колегія суддів зазначає, що надіслані позивачем письмові пояснення з копіями первинних документів повністю відображають зміст господарських операцій Підприємства та були достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію спірних ПН.

При цьому, суд підставно не взяв до уваги посилання відповідача щодо відсутності акту виконаних робіт та звіту комісіонера та з приводу цього вірно зазначив, що господарські операції ПП «АВГ КАРС» здійснювались шляхом укладання договорів комісії, з гідно з якими комісіонер зобов`язується за дорученням, в інтересах і та рахунок комітента укладати із третіми; особами договори із продажу автомобілів легкових нових та бувших у використанні, вантажних автомобілів; та сідельних тягачів нових ти бувших у використанні, мікроавтобусів та автобусів нових та бувших/використанні, причепів, напівпричепів нових та бувших у використанні, спеціальної будівельної техніки- нової та бувшої у використанні, спеціальної сільськогосподарської техніки нової та бувшої у використанні, мотоциклів, квадроциклів та іншої мототехніки нової та бувшої у використанні, човнів, яхт та інші плавзасобів нових та бувших у використанні, кузовів нових та бувших у використанні, (далі - Товар), а комітент - виплатити винагороду, визначену в порядку та па умовах, встановлених цим договором. У відносинах із третіми особами Комісіонер діє від свого імені. У п. 2 вказаних договорів визначений порядок взаємодії сторін: комітент передає, а комісіонер, приймає на реалізацію товар за цінами комітента згідно акту прийому-передачі на комісію товару, що підписується сторонами в момент передачі товару на реалізацію, крім того сторони складають акт технічного стану товару; комісіонер в інтересах і за рахунок комітент укладає із третіми особами договір продажу однієї одиниці товару; комісіонер забезпечує реалізацію та передачу одиниці товару третій особі та отримання грошових коштів за товар від неї на свій розрахунковий рахунок, а комісіонер готує звіт комісіонера та передає його на затвердження комітенту; комітент, у разі відсутності зауважень до звіту комісіонера, затверджує його в триденний термін з моменту отримання; комісіонер в триденний термін після затвердження звіту комісіонера, перераховує кошти за реалізовану одиницю товару на розрахунковий рахунок комітента; комітент, в триденний термін після надходження коштів на розрахунковий рахунок за реалізовану одиницю товару, перераховує комісійну винагороду комісіонеру за цю одиницю в розмірі, передбаченим даним договором.

ПП «АВГ КАРС» були надані відповідачу відповідні документи, а саме : звіт комісіонера №5, звіт комісіонера №6, акт прийняття-передачі №5, акт прийняття-передачі №6. Факт виконання договору комісії підтверджується актом прийняття-передачі, а не актом виконаних робіт згідно умов вказаного договору.

Також, твердження відповідача щодо не надання виписок з банку, не може бути підставою для прийняття рішення про відмову в реєстрації спірних ПН в ЄРПН, оскільки надані платіжні доручення - витяги з електронних баз даних (Клієнт- Банк) і є підтвердженням оплати у вигляді факту надходження коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Надання платіжного доручення на оплату у вигляді витягу з клієнт-банку в сукупності з ОСВ по 361 рахунку є достатнім підтвердженням здійснення розрахунку.

На думку колегії суддів, відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу не може бути підставою для відмови в реєстрації ПН, за умови, що інші документи підтверджують проведення господарської операції.

Проте, Комісія ГУ ДПС, незважаючи на надіслані позивачем повідомлення та пояснення з доданими до них первинними документами, прийняла оспорювані рішення, без зазначення мотивів неврахування поданих позивачем документів. Які саме документи було враховано, а які ні, в рішенні комісії не зазначено.

Проте, таке формулювання не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки на підтвердження реальності здійснення господарської операції, позивачем подані пояснення з підтверджуючими первинними документами

Також, колегія суддів вважає, що при прийнятті контролюючим органом оспорюваних рішень вказано загальні підстави та не зазначено конкретної інформації щодо причин та підстав його прийняття.

Водночас, контролюючим органом не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання ПН, не зазначено яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про їх реєстрацію.

При цьому, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання ПН прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення у квитанції про зупинення її реєстрації чіткого переліку документів, чого зроблено не було.

Сформований у п.5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 (далі - Порядок №520) перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі зазначені у ньому документи.

При цьому, вказаний перелік є загальним і повинен дифенціюватися у залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що оскільки для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати ПН в ЄРПН на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно.

Відсутність конкретного переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації ПН поставила платника податку у стан правової невизначеності, що позбавило його можливості надати контролюючому органу необхідний у розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створило передумови для можливого прояву негативної дискреції шляхом прийняття рішення про відмову у реєстрації ПН.

На думку колегії суддів, загальними вимогами, які висуваються до будь-якого акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відтак, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Проте, в ході судового розгляду як в суді першої, так і апеляційної інстанцій відповідач не надав жодного доказу, який би досліджувався в ході засідання комісії та який слугував підставою для прийняття оспорюваних рішень.

Таким чином, рішення комісії не містить мотивів та обґрунтувань віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.

Крім того, затверджена Порядком №1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-6 Критеріїв, не звільняє відповідача суб`єкта владних повноважень від обов`язку доказування, передбаченого ч.2 ст.77 КАС України.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.01.2021 по справі №640/11321/20, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Зважаючи на недоведеність контролюючим органом наявності підстав для зупинення поданих для реєстрації позивачем ПН, а також наявність у Підприємства первинних документів, які підтверджують викладену у ній інформацію та подання таких контролюючому органу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у відповідача правових підстав для відмови у реєстрації спірних ПН.

При цьому, суд першої інстанції вірно врахував, що зупинення реєстрації господарських операцій не повинно підміняти документальну перевірку платника податків, а тому висновки комісії контролюючого органу за результатами вивчення поданих платником для реєстрації ПН документів повинні обмежуватися лише попередньою оцінкою наявних первинних документів стосовно господарської операції. Повний контроль господарської операції здійснюється контролюючим органом під час проведення документальної перевірки постачальника та покупця у порядку, встановленому законом.

Згідно дефініції, наведеної у п.п.14.1.60 п.14.1 ст.14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

При цьому, згідно п.19, 20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується.

При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація ПН в ЄРПН, реєстрацію яких попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України, до якої з 21.08.2019 перейшли повноваження ДФС України, як правильно вказав суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду та з метою дотримання судом гарантій, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, відповідача-2 слід зобов`язати зареєструвати спірні ПН в Реєстрі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які ґрунтуються на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» (рішення від 18.07.2006).

Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.10 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року по справі №140/13884/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. М. Шевчук
Т. І. Шинкар