Справа № 280/203/22
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 280/203/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року (суддя Татаринов Д.В.) у справі №280/203/22 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и В :

ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29 червня 2021 року №90472405, яким застосовано штрафні санкції за порушення строків подання податкової звітності.

Підставами позову визначено те, що розмір застосованих штрафних санкцій не відповідає положенням Податкового кодексу України, в редакції станом на час вчинення податкового правопорушення.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом неправомірно застосовано положення ПК України, в частині визначення розміру штрафних санкцій, в редакції станом на час проведення камеральної перевірки. Суд дійшов висновку про те, що у спірному випадку підлягали застосування положення ПК України, які були чинними на час вчинення позивачкою податкового правопорушення та які передбачали штрафні санкції менші, ніж в редакції, яка діяла на час проведення камеральної перевірки.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо неправомірності застосованих штрафних санкцій. Позиція відповідача фактично полягає у тому, що оскільки на час проведення камеральної перевірки, за наслідками якої встановлено податкове правопорушення і на час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення положення п.120.1 ст.120 ПК України передбачали застосування штрафних санкцій у розмірі 340,0грн., то контролюючим органом правомірно визначено штрафні санкції саме в такому розмірі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що за наслідками проведеної камеральної перевірки, результати якої оформлені Актом №1385/08-01-24-05/ НОМЕР_1 від 07 червня 2021 року, встановлено порушення строків подання ФОП ОСОБА_1 декларації платника єдиного податку за І півріччя 2019 року: граничний термін подання 09.08.2019, фактично подана 20.08.2019.

На підставі акту перевірки податковим органом, стосовно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , винесено податкове повідомлення-рішення від 29 червня 2021 року №90472405, яким застосовано штраф у сумі 340 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Так, встановлені обставини справи свідчать про те, що не заперечуючи самого факту податкового правопорушення порушення строків подання податкової звітності, позивачка не погоджується з розміром застосованих штрафних санкцій.

Отже, по суті спір зводиться до того, який розмір штрафної санкції повинен був застосований контролюючим органом з огляду на виявлений факт порушення строків подання податкової звітності.

Так, абзацом 1 пункту 120.1 статті 120 ПК України (в редакції станом на 10-20 серпня 2019 року) було передбачено те, що неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Отже, на час допущення позивачкою податкового правопорушення положення податкового законодавства передбачали за таке порушення штраф у розмірі 170,0грн.

Станом на час проведення камеральної перевірки 07 червня 2021 року редакція абзацу 1 пункту 120.1 статті 120 ПК України була змінена та викладена в такій редакції … Неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. ….

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки внесенні до п.120.1 ст.120 ПК України зміни посилювали відповідальність порівняно з положеннями п.120.1 ст.120 ПК України, в редакції що існувала на час вчинення позивачкою податкового правопорушення, то застосування контролюючим органом положень п.120.1 ст.120 ПК України, в редакції на час проведення камеральної перевірки, суперечить положенням ч.1 ст.58 Конституції України, якою передбачено те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у спірному випадку до позивачки підлягали застосуванню штрафні санкції, які були передбачені станом на час вчинення останньою податкового правопорушення.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року у справі №280/203/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 15.12.2022

Повне судове рішення складено 16.12.2022

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк