Справа № 308/12531/21
Суддя: Сарай А. І.
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2022 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Сарай А.І.,

за участю секретаря судового засідання Козак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Марина Віктор Георгійович, до Закарпатської митниці Держмитслужби, про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Марина В.Г., звернувся в суд з позовною заявою до Закарпатської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил.

В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 03.03.2019 державним інспектором відділу оперативного реагування № 1 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Державної митної служби України Возним Д.А. відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 1310/30500/19 за ч. 3 ст. 470 МК України.

Постановою в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухар А.В. від 19.03.2019 ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 470 МК України (згідно з протоколом про ПМП № 1310/30500/19), накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 8500 грн.

Із вищевказаною постановою позивач не погоджується, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню в судовому порядку з наступних підстав.

Зауважує, що 05.09.2018 через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці ДФС громадянин України ОСОБА_1 на митну територію України в режимі «транзит» ввезено легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», моделі «С220», 2007 року виготовлення, тип двигуна дизель, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

07.09.2018 ОСОБА_1 звернувся до митного органу із заявою про продовження терміну перебування вищевказаного транспортного засобу на митній території України у зв`язку з поломкою ТЗ, тобто вчасно, до спливу терміну транзиту.

В період з 05.09.2018 до 03.03.2019 легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», моделі «С220» реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 , перебував на ремонті, на підтвердження чого ОСОБА_1 надав такі документи: довідку, видану ФОП « ОСОБА_2 » № 163/19 від 03.03.2019, акт виконаних робіт № 215 від 03.03.2019, копію витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та копію витягу з реєстру платників єдиного податку.

03.03.2019 ОСОБА_1 з`явився в зону митного контролю на ділянку «Виїзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС з метою надання вказаних вище документів та виконання встановленого п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України обов`язку.

Посилаючись на положення ч. 2 ст. 95 МК України, п. 2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, представник позивача вважає, що мав місце факт дії обставин непереборної сили у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, а тому строк протягом з 05.09.2018 до 03.03.2019 не підлягає включенню до терміну транзиту, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Крім того, даний автомобіль вийшов з ладу через поломку паливної системи (паливного насосу), що реально унеможливило його вивезення.

Наголошує, що у даному випадку, позивачем вжито всіх заходів з метою дотримання митного законодавства, зокрема, невідкладно повідомлено митний орган про обставини події, що унеможливили вчасне вивезення транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», моделі «С220» реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 .

19.03.2019 в.о. заступником начальника Закарпатської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухар А.В. розглянуто справу про порушення митних правил № 1310/30500/19. У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказано дату розгляду 19.03.2019, проте працівниками митниці було зазначено, що така дата є тільки орієнтовною і тому про точну дату, час і місце розгляду адміністративної справи його буде повідомлено додатково, проте повідомлень з такою інформацією позивачу не надходило.

При цьому, питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглядалося за його відсутності, хоча закон надає таку можливість уповноваженим органам, лише за обов`язкового дотримання двох умов, а саме, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідачем не додержано порядок розгляду адміністративної справи за відсутності особи, що притягується до відповідальності, оскільки ОСОБА_1 належним чином про розгляд справи не повідомлявся, внаслідок чого не зміг надати свої пояснення з приводу обставин правопорушення та реалізувати інші надані законом права, що й призвело до необ`єктивного винесення рішення по справі та пропуску строку на оскарження постанови.

Про винесену постанову № 1310/30500/19 позивач дізнався тільки 06.09.2021.

Вважає, що висновки про вину особи у вчинені порушення митних правил є безпідставними та необґрунтованими. У разі належного з`ясування всіх обставин справи при винесенні постанови слід було б закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу зазначеного правопорушення.

На підставі наведеного, представник позивача просить суд скасувати постанову № 1310/30500/19 від 19.03.2019, винесену в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухар А.В., відносно ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.10.2021 постановлено визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови в справі про порушення митних правил № 1310/30500/19 від 19.03.2019 та поновити ОСОБА_1 строк на оскарження даної постанови. Прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за даною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

13.06.2022 представником відповідача Закарпатської митниці Держмитслужби до суду подано відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Представник відповідача у відзиві зазначив, що у своєму поясненні під час написання протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 підтвердив факт ввезення на митну територію України зазначено транспортного засобу та повідомив, що не зміг вивезти зазначений автомобіль у встановлені строки через його поломку, про що надав відповідні документи. З наданих ОСОБА_1 пояснень та документів можна зробити висновок, що ремонт автомобіля проводився не внаслідок аварії чи обставин непереборної сили, а у зв`язку із його експлуатацією. Оцінюючи надану під час написання пояснення ОСОБА_1 інформацію та документи про ремонт автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», моделі «С220», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 , щодо причин недотримання строку транзитного перевезення автомобіля у зв`язку з його ремонтом, слід відмітити, що відповідно до ст. ст. 95, 192 МК України, до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної сили. У той же час, до заяви до Закарпатської митниці ДФС від 07.09.2018 року ним не було додано жодних документів, які б підтверджували факт аварії чи дії обставин непереборної сили. В долучених ним до матеріалів справи про порушення митних правил довідки виданої ФОП « ОСОБА_2 » № 163/19, квитанції до прибуткового касового ордера № 49, акту виконаних робіт № 215 не міститься жодної інформації, що транспортний засіб перебував на ремонті внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили. Крім того, ФОП « ОСОБА_2 » не є уповноваженою особою на видачу документів, що підтверджують факт таких обставин. Як випливає із наявних документів, які містяться в матеріалах справи про порушення митних правил, вихід з ладу автомобіля стався сам по собі внаслідок експлуатації, що в розрізі положень ст. ст. 95, 192, 460 МК України виключає ознаки аварії чи дії обставин непереборної сили, визначення яких, наведено у Порядку від 31.05.2012 № 657. Звертає увагу, що докази, які підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, відсутні, а тому термін перебування автомобіля на ремонті, в контексті ст. 192 МК України, не підлягає виключенню зі встановленого ч. 1 ст. 95 МК України строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту, оскільки його не перериває. Ремонт транспортного засобу не міг завадити ОСОБА_1 вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті та ін.), оскільки жодною нормою митного законодавства України не передбачено способу виконання такого зобов`язання, зокрема, необхідності вивезення транспортного засобу за межі митної території України виключно власним ходом. Законодавець лише визначає обов`язок доставити транспортний засіб до митного органу призначення до закінчення строків, передбачених ст. 95 МК України. Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не було подано жодного належного доказу, який би підтвердив факт аварії або настання дії обставин непереборної сили відповідно до ст. 460 МК України, останній перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки товару транспортного засобу, що перебував під митним контролем до митного органу призначення більше ніж на десять діб, що вказує на наявність в його діях ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 470 МК України.

Крім того, представник відповідача у відзиві вказує, що у позовній заяві адвокат Марина В.Г. зазначає, що митницею порушені вимоги щодо винесення постанови у справі про порушення митних правил, а саме: справу про порушення митних правил розглянуто без участі ОСОБА_1 , порушені його права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП. Дані твердження не відповідають дійсності та спростовуються тим, що при написанні протоколу про порушення митних правил 03.03.2019 позивачу у протоколі, як передбачено МК України, повідомлено про час і місце розгляду справи, який було призначено на 19.03.2019 о 10.30 за адресою: АДРЕСА_1 , який він отримав на руки та розписався на всіх аркушах протоколу, у якому на другому аркуші зазначені права особи, що притягується до відповідальності за порушення митних правил, з якими він ознайомився та підписався, на п`ятому аркуші час і місце розгляду справи, де також стоїть його підпис (примірник протоколу отримав 03.03.2019). Оскільки про час і місце розгляду справи про порушення митних правил ОСОБА_1 було повідомлено при вручені протоколу, то і відпали підстави для повторного його повідомлення про розгляд справи. Оскаржуваною постановою в справі про порушення митних правил ОСОБА_1 на підставі та у порядку, що встановлені законом, було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, при цьому останній подав до суду клопотання, згідно з яким просить проводити судовий розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позову слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухара А.В. в справі про порушення митних правил № 1310/30500/19 від 19.03.2019 громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8500 грн.

Вказаною постановою встановлено, що 03.03.2019, об 11 год. 55 хв., в зону митного контролю на ділянку «Виїзд» з України митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», моделі «С220», номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував у приватних справах з України в Чехію.

Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «зелений коридор».

До митного контролю ОСОБА_1 було подано наступні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у відповідних реєстраційних органах іноземної держави Чехії № НОМЕР_4 від 03.05.2007; закордонний паспорт НОМЕР_5 від 22.02.2019; копію заяви ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС від 07.09.2018 (без номера) щодо неможливості вивезення транспортного засобу у встановлені строки; довідку, видану ФОП ОСОБА_2 № 163/19 від 03.03.2019, в якій зазначено, що автомобіль «MERCEDES-BENZ», моделі «С220», номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 , знаходився на ремонті з 05.09.2018 до 03.03.2019 у майстерні ФОП ОСОБА_2 ; квитанцію до прибуткового касового ордера № 49 від 03.03.2019; акт виконаних робіт № 215 від 03.03.2019; копію витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 ; копію витягу з реєстру платників єдиного податку від 17.03.2016 ОСОБА_2 .

Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, внаслідок чого встановлено, що 05.09.2018 через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1 на митну територію України ввезено легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», моделі «С220», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 , в митному режимі «транзит».

Станом на 03.03.2019 зазначений вище автомобіль значився не вивезеним за межі митної території України.

Згідно з ч. 1 ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити; транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ст. 90 МК України транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби, комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Статтею 95 МК України встановлено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб.

Митний режим транзиту у відповідності до ч. 1 ст. 102 МК України завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Згідно з ч. 5 ст. 102 МК України для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація, або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Враховуючи інформацію центральної бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи ДФС України, ОСОБА_1 мав вивезти вищезазначений транспортний засіб в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС до 10.09.2018, а в зоні діяльності іншої митниці до 15.09.2018.

В своєму поясненні під час написання протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 підтвердив факт ввезення на митну територію України зазначеного транспортного засобу та повідомив, що не зміг вивезти зазначений автомобіль у встановлені строки через його поломку, про що надав відповідні документи.

З наданих ОСОБА_1 пояснень та документів можна зробити висновок, що ремонт автомобіля проводився не внаслідок аварії чи обставин непереборної сили, а у зв`язку з його експлуатацією.

Оцінюючи надану під час написання пояснення ОСОБА_1 інформацію та документи про ремонт автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», моделі «С220», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 , щодо причин недотримання строку транзитного перевезення автомобіля у зв`язку з його ремонтом, слід відмітити, що відповідно до ст. ст. 95, 192 МК України, до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної сили.

У ст. 192 МІС України зазначені заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів. Зокрема, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Частиною 1 ст. 460 МК України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 МК України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Порядок визначення особливостей виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачений Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 року за № 1669/21981.

У розділі VIII даного Порядку надано визначення аварії та обставин непереборної сили.

Так, аварія небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обставини непереборної сили надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Пунктом 3 розділу VIII зазначеного Порядку передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами, та організаціями відповідно до їх компетенції.

Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, що надають можливість ідентифікувати товари, яка повинна містити відомості, що транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили (пункт 5 розділу VIII Порядку).

Вихід з ладу автомобіля стався сам по собі внаслідок експлуатації, що в розрізі положень ст. ст. 95, 192, 460 МК України виключає ознаки аварії чи дії обставин непереборної сили, визначення яких, наведено у вищевказаному Порядку від 31.05.2012 № 657.

Отже, докази, які підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, відсутні, а тому термін перебування автомобіля на ремонті, в контексті ст. 192 МК України, не підлягає виключенню зі встановленого ч. 1 ст. 95 МК України строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту, оскільки його не перериває.

Ремонт транспортного засобу не міг завадити ОСОБА_1 вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті та ін.), оскільки жодною нормою митного законодавства України не передбачено способу виконання такого зобов`язання, зокрема, необхідності вивезення транспортного засобу за межі митної території України виключно власним ходом. Законодавець лише визначає обов`язок доставити транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення до закінчення строків, передбачених ст. 95 МК України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не було подано жодного належного доказу, який би підтвердив факт аварії або настання дії обставин непереборної сили відповідно до ст. 460 МК України, останній перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки товару транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», моделі «С220», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 , що перебував під митним контролем до органу доходів і зборів призначення більше ніж на десять діб, що вказує на наявність в його діях ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України підтверджується протоколом про порушення митних правил № 1310/30500/18 від 03.03.2019, його поясненням, доповідною запискою державного інспектора Возного Д.А. та іншими документами, що містяться у матеріалах справи.

Справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , який на розгляд справи не з`явився. Про час і місце розгляду справи його було повідомлено протоколом про порушення митних правил № 1310/30500/19 від 03.03.2019, про що свідчить його підпис у протоколі. Клопотання про перенесення розгляду справи від нього не надходило.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову винесено на підставі протоколу про порушення митних правил № 1310/30500/19 від 03.09.2019 за ч. 3 ст. 470 МК України, примірник якого Синичка отримав 03.03.2019, що підтверджується його підписом у протоколі. При цьому у протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 19.03.2029 о 10.30 год. за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 220, Закарпатська область. Тобто, позивач належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи про порушення митних правил.

Не погоджуючись із зазначеною постановою про притягнення до адміністративної відповідальності позивач звернувся із даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Статтею 90 МК України визначено, що транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пункт 3 ч. 1 ст. 93 МК України передбачає, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлено такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

За змістом ч. 1 ст. 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що 07.09.2018 позивач повідомив Закарпатську митницю ДФС про неможливість вчасного вивезення за межі митної території України транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», моделі «С220», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 , у зв`язку з його поломкою.

Виходячи зі змісту норм ст. 192 МК України, перевізник звільняється від відповідальності за статтею 470 МК України у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події.

В той же час, у випадках, коли Кодексом або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили, застосовуються положення розділу 8 («Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили») Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за №1669/21981 (далі Порядок № 657), відповідно до пункту 2 якого факт аварії чи дії обставин непереборної сили часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції (пункт 3 розділу 8 Порядку № 657).

Згідно з пунктами 5, 6 розділу 8 Порядку № 657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

З аналізу зазначених правових норм слідує, що підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене частиною третьою статті 470 МК України, є часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем, внаслідок саме аварії чи дії обставин непереборної сили, настання яких має бути належним чином підтверджено (доведено) та про них вчасно (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) має бути повідомлено митний орган шляхом подання письмової заяви із зазначенням обставин події, місцезнаходження транспортного засобу, а також надання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2018 року у справі № 461/3006/17.

Отже, законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

З системного аналізу вищенаведених норм суд приходить до висновку, що сама по собі заява позивача від 07.09.2018 про неможливість вчасного вивезення за межі митної території України транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», моделі «С220», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 , у зв`язку з його поломкою, не може розцінюватися як доказ, який підтверджує факт аварії чи дії обставин непереборної сили, під час провадження у справі про порушення митних правил.

Крім цього, доказів того, що ремонт цього автомобіля мав місце саме внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили, в розумінні п. п. 2, 3, 5 розділу VIII Порядку № 657, позивачем не надано, а також до вказаної заяви не долучено жодних підтверджуючих документів.

Таким чином, заява позивача від 07.09.2018 не є належним доказом у справі, оскільки не містить інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Із матеріалів справи слідує, що під час митного контролю позивач надав: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у відповідних реєстраційних органах іноземної держави Чехії № НОМЕР_4 від 03.05.2007; закордонний паспорт НОМЕР_5 від 22.02.2019; копію заяви ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС від 07.09.2018 (без номера) щодо неможливості вивезення транспортного засобу у встановлені строки; довідку, видану ФОП ОСОБА_2 № 163/19 від 03.03.2019, в якій зазначено, що автомобіль «MERCEDES-BENZ», моделі «С220», номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 , знаходився на ремонті з 05.09.2018 до 03.03.2019 у майстерні ФОП ОСОБА_2 ; квитанцію до прибуткового касового ордера № 49 від 03.03.2019; акт виконаних робіт № 215 від 03.03.2019; копію витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 ; копію витягу з реєстру платників єдиного податку від 17.03.2016 ОСОБА_2 .

Суд звертає увагу на те, що зміст вказаних доказів щодо ремонту транспортного засобу не містить інформації про те, що ремонт транспортного засобу був вимушеним чи зумовлений наслідком аварії або дії обставин непереборної сили, тобто надані позивачем докази не є належними та достатніми для засвідчення несправності автомобіля, що могла перешкодити його вивезенню за межі митної території України в строки, визначені законодавством.

Така поломка автомобіля не є в розумінні норм МК України аварією чи дією обставин непереборної сили, з чим законодавець пов`язує обставини звільнення від відповідальності за порушення митних правил.

Вихід із ладу транспортного засобу та його подальший ремонт не можуть бути прирівняні до аварії або обставин непереборної сили, оскільки обов`язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність, а аварії небезпечна подія техногенного характеру.

Разом з тим, суд зазначає, що ФОП ОСОБА_2 не є суб`єктом, який наділений правом видавати відповідні документи, що підтверджують наявність аварії чи обставин непереборної сили, в розумінні п. п. 3, 5 розділу VIII Порядку № 657.

Надані позивачем документи вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, проте жодних доказів того, що такого ремонту транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, наявні документи не містять. Відтак була відсутня підстава для не виконання вимог митного законодавства по вивезенню автомобіля з території України у встановлений законом строк і звільнення у зв`язку з цим позивача від відповідальності.

Позивачем не доведено та матеріали справи не містять відомостей, що ремонт автомобіля є наслідком факту аварії або дії обставин непереборної сили. При цьому позивачем не було надано жодних документів від дорожньо-експлуатаційних служб чи поліції, які б підтверджували факт обставин непереборної сили або аварії до вищевказаного повідомлення, відтак твердження про подання заяви до Закарпатської митниці ДФС 07.09.2018 не може свідчити про виконання обов`язку, передбаченого ст. 192 МК України.

Враховуючи наведені норми митного законодавства та встановлені фактичні обставин справи, суд вважає, що сам по собі факт перебування автомобіля на ремонті не підтверджує факту аварії чи обставин непереборної сили та в контексті ст. 192 МК України не перериває встановлений частиною першою статті 95 МК України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту.

Перебування транспортного засобу позивача в ремонті не було спричинене аварією, дією обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, тому положення частини першої статті 460 МК України до спірних правовідносин застосовані бути не можуть.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема в постановах від 31 жовтня 2018 року у справі № 569/4632/16-а та від 04 грудня 2018 року у справі № 308/6634/16-а.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу положень ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, з урахуванням наведених норм законодавства та фактичних обставин справи, беручи до уваги, що доказів, які мали б спростувати факт наявності порушення митних правил та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було, суд вважає, що оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил винесена у межах повноважень, у визначений законодавством спосіб та з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а позов без задоволення.

Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно з позицією Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 76, 77, 241-246, 255, 271, 272, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Марина Віктор Георгійович, до Закарпатської митниці Держмитслужби, про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил залишити без задоволення.

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач:

Закарпатська митниця Держмитслужби, , що знаходиться за адресою: вул. Собранецька, 20, м. Ужгород, Закарпатська область.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Дата складення повного рішення суду 19 грудня 2022 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай