Справа № 160/18644/22
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати вчинити певні дії,-
21.11.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в якій позивач, з урахуванням уточнень від 30.11.2022, просить:
- винести рішення, яким визнати бездіяльність Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького район Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо не виключення ТОВ «АСАМІР» ЛТД з Єдиного реєстру боржників протиправною;
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.10.2017 постановами про повернення виконавчого документа стягувачу по ВП №53472170 та по ВП №53472170 виконавчі листи №216/3795/16-к та №1-кп/177/36/17, видані судом, повернуто стягувачу. Однак, станом на 26.09.2022 за вказаними виконавчими провадженнями ТОВ «Асамір» ЛТД значиться в реєстрі боржників. 26.09.2022, керуючись ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», ТОВ «Асамір» ЛТД звернулось до відповідача із листами №3 та №4 про вилучення з реєстру боржників. Однак, станом на 06.11.2022 ТОВ «Асамір» ЛТД не виключено з реєстру боржників. Позивач зауважив, що всі звернення до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) ігноруються безпідставно, відповідач не вчиняє дій щодо виключення відомостей ТОВ «Асамір» ЛТД з Єдиного реєстру боржників за наявності законних підстав: повернення виконавчого документа стягувачу. З огляду на викладене, позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує його права, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 28.11.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
30.11.2022 на адресу суду від представника позивача адвоката Гайтан К.О. надійшли документи на виконання вимог ухвали, подано уточнену позовну заяву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2022 прийнято позовну заяву (уточнену) до розгляду, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) з урахуванням особливостей, передбачених ст.287 КАС України, та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов до 12.12.2022.
Цією ж ухвалою суду витребувано у Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького район Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у термін для подання відзиву засвідчені належним чином копії виконавчих проваджень №53472170 та №53593467; докази отримання заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД №3 та №4 від 26 вересня 2022 року; докази надання відповіді та/або прийняття рішення щодо спірного питання на заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД №3 та №4 від 26 вересня 2022 року.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2022 надіслана учасникам справи засобами електронного зв`язку на їх офіційні електронні адреси, позивачу та представнику позивача адвокату Гайтан К.О. скерована на електронні пошти, зазначені у позові, та доставлена до електронних скриньок 05.12.2022 (довідки про доставку електронного листа від 05.12.2022).
Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно з частиною четвертою статті 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень вироком від 05.01.2017 Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу у кримінальній справі №216/3795/16-к (проваження №1-кп/216/109/17), ОСОБА_3 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 213 ч.1 КК України та призначено йому покарання за ст. 213 ч.1 КК України - у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
Цим же вироком вирішено, що речові докази, 856 кг лому чорних металів, ваги напільні 1 шт, що знаходяться на зберіганні у ООО «АСАМИР» ЛТД відповідно до акту (м.к.п. а.с. 42) - обернути у дохід держави.
Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень вирок від 05.01.2017 у кримінальній справі №216/3795/16-к (провадження №1-кп/216/109/17) набрав законної сили 07.02.2017.
09.02.2017 Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу видано виконавчий лист №216/3795/16-к про конфіскацію речових доказів: лом чорних металів вагою 856 кг, ваги напільні 1 шт, що знаходяться на зберіганні у ТОВ «Асамір» ЛТД (боржник); стягувач - Держава, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП №53472170.
18.10.2017 постановою Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.10.2017 у ВП №53472170 виконавчий лист №216/3795/16-к, виданий 09.02.2017 Центрально-міським районним судом м.Кривого Рогу, повернуто стягувачу, керуючись пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (неможливо виконати рішення суду в повному обсязі) (а.с.10).
Також, згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень вироком від 30.01.2017 Криворізького районного суду Дніпропетровської області у кримінальній справі №177/2312/16-к (провадження №1-кп/177/36/17), визнано ОСОБА_1 винуватим у вчинені злочину, передбаченого частиною 1 статті 213 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу відповідно до ст.69 КК України в розмірі ста п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень.
Цим же вироком вирішено речові докази: брухт чорних металів - 210 кг., який зберігаються в ТОВ «АСАМІР» по вул. Електрозаводська в м. Кривому Розі, - передати в дохід держави.
Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень вирок від 30.01.2017 у кримінальній справі №177/2312/16-к (провадження №1-кп/177/36/17) набрав законної сили 01.03.2017.
02.03.2017 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист №1-кп/177/36/17 про конфіскацію речових доказів: брухт чорних металів вагою 210 кг, який зберігається у ТОВ «Асамір» (боржник); стягувач - Держава (Криворізьский р/суд), на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП №53593467.
18.10.2017 постановою державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.10.2017 по ВП №53593467 виконавчий лист №1-кп/177/36/17, виданий 02.03.2017 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області, повернуто стягувачу, керуючись пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (неможливо виконати рішення суду в повному обсязі) (а.с.9).
З матеріалів справи вбачається, що позивач через представника адвоката Гайтан К.О. у період з вересня 2022 року неодноразово звертався до органів державної виконавчої служби.
26.09.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД звернулось до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) із заявами за вих.№ 3 та за вих.№4 про вилучення Товариства з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД з реєстру боржників за виконавчими провадженнями №53593467 та №53472170, відповідно, які надіслані засобами поштового зв`язку (а.с.11. 12).
Листом від 29.11.2022 №3ЮО-486-02/1 Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Дніпро) повідомлено адвокату Гайтан К.О., що враховуючи те, що виконавчі провадження № 53472170 та №53593467 завершені 18.10.2017 з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а витрати виконавчого провадження, здійснених під час виконавчих проваджень не сплачені, у державного виконавця Покровського відділу державної і виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управлінця Міністерства юстиції (м. Дніпро), на теперішній час відсутні законні підстави для виключення ТОВ «Асамір» ЛТД з Єдиного реєстру боржників.
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не виключення ТОВ «Асамір» ЛТД з Єдиного реєстру боржників протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на наступне.
Положення статті 19 Конституції України встановлюють, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України).
Право на судовий захист відображене і у частині першій статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно, у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Приписами статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Частиною 2 статті 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з положеннями статті 2 цього Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Пунктом 2 частини першої статті 3 Закону № 1404 визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.
Відповідно частини першої статті 9 Закону №1404-VIII єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.
Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення (частина друга статті 9 Закону №1404-VIII).
Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження (абзац 1 частини п`ятої статті 9 Закону №1404-VIII).
Відповідно до частини шостої статті 9 Закону №1404-VIII Єдиний реєстр боржників містить такі відомості: 1) прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження боржника - фізичної особи або найменування, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника - юридичної особи; 2) найменування органу або прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка видала виконавчий документ; 3) найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти виконавця; 4) номер виконавчого провадження; 5) категорія стягнення (аліменти, штраф тощо).
Суд звертає увагу, що згідно з частиною сьомою статті 9 Закону №1404-VIII відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.
Отже, з урахуванням викладених норм права виконавець, як суб`єкт владних повноважень, в силу положень Основного Закону, повинен виконувати свої повноваження лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Прийняття виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону є підставою для виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про боржника.
У спірних правовідносинах позивачем заявлено вимоги щодо не вчинення відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, дій на виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД, як боржника, за наявності постанов про повернення виконавчого документа стягувачу, з чим позивач пов`язує протиправну бездіяльність відповідача.
З матеріалів справи вбачається та що не заперечується сторонами, що 09.02.2017 Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу видано виконавчий лист №216/3795/16-к про конфіскацію речових доказів: лом чорних металів вагою 856 кг, ваги напільні 1 шт, що знаходяться на зберіганні у ТОВ «Асамір» ЛТД (боржник); стягувач - Держава, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП №53472170. 02.03.2017 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист №1-кп/177/36/17 про конфіскацію речових доказів: брухт чорних металів вагою 210 кг, який зберігається у ТОВ «Асамір» (боржник); стягувач - Держава (Криворізьский р/суд), на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП №53593467.
18.10.2017 у виконавчих провадженнях №53593467 та №53472170 Покровським відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесені постанови про повернення виконавчого документами стягувачу.
При цьому, постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчих провадженням від 18.10.2017 №53593467 та №53472170 винесені відповідачем на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (неможливо виконати рішення суду в повному обсязі).
Згідно із частиною першою статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.
Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт. У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається (частина друга та третя статті 37 Закону №1404-VIII).
Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди (частина шоста статті 37 Закону №1404-VIII).
Враховуючи те, що постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 18.10.2017 по виконавчим провадженням №53593467 та №53472170 винесені Покровським відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку про те, що підстав для виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД, як боржника, за вказаними виконавчими провадженнями в силу положень частини 7 статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» у відповідача не було, а відтак і ознак бездіяльності.
Доказів оскарження вказаних постанов про повернення виконавчого документу стягувачу по виконавчим провадженням від 18.10.2017 №53593467 та №53472170 щодо підстав їх винесення матеріали справи не містять.
Трактування позивачем окремих положень Цивільного кодексу України не приймаються судом, оскільки не враховують спірних правовідносинах.
Щодо посилань позивача в обґрунтування позову на наявність постанов про повернення виконавчого документа стягувачу як на підставу для виключення відомостей про боржника з реєстру боржників, суд зазначає, що саме з певною підставою прийняття постанови про повернення виконавчого документу стягувачу законодавець (частина 7 статті 9 Закону України «Про виконавче провадження») пов`язує одночасне виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників, а не з наявністю лише факту прийняття такої постанови.
З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, відповідач у спірних правовідносинах діяв у відповідності вимог чинного законодавства.
Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.
Натомість в даному випадку позивачем не підтверджено належними доказами обставин, якими обґрунтовує заявлені вимоги, та не спростовано доводи суб`єкта владних повноважень, заперечуючи їх обґрунтованість.
Враховуючи викладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява необґрунтована та задоволенню не підлягає.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 250, 287, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 15.12.2022.

Суддя М.М. Бухтіярова