Справа № 810/171/17
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року справа № 810/171/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась Білоцерківська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області, правонаступником якої є Головне управління ДПС у Київській області, з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу перед бюджетом у сумі 336277,06 грн.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 10.01.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №810/171/17, витребувано докази по справі від сторін, закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 зупинено провадження у справі №810/171/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №810/587/17, яка знаходиться у провадженні Київського окружного адміністративного суду. Зобов`язано сторони невідкладно повідомити суд про набрання законної сили судовим рішенням у справі №810/587/17, надавши до суду копії судових рішень.

В ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 судом було зазначено, що розгляд справи №810/171/17 по суті є неможливим до набрання законної сили судовим рішенням у справі №810/587/17, оскільки судовим рішенням в адміністративній справі №810/587/17 буде надано оцінку законності та обґрунтованості податкових повідомлень-рішень від 26.05.2016 №2864-17; №2859-17; №2865-17 та №2860-17, а також від 30.05.2016 №2918-17 та №2888-17, на підставі яких виник податковий борг, про стягнення якого Білоцерківська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області звернулась до суду із позовом, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 07.03.2017, про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу перед бюджетом у сумі 287691,81 грн., що є предметом розгляду в адміністративній справі №810/171/17.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.07.2022 поновлено провадження в адміністративній справі №810/171/17, оскільки рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 у справі № 810/587/17, яким визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 26.05.2016 №2864-17; від 26.05.2016 №2859-17; від 30.05.2016 №2918-17; від 30.05.2016 №2888-17; від 26.05.2016 №2865-17; від 26.05.2016 №2860-17; від 29.06.2017 №21316-13, набрало законної сили 17.10.2019.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.07.2022 вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), визначеними Кодексом адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Також ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.07.2022 здійснено заміну позивача у справі №810/171/17 Білоцерківську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на правонаступника Головне управління ДПС у Київській області.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

Відповідач перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Київській області та згідно з довідкою позивача від 09.12.2016 №303/10/23-0 за ним обліковується податковий борг з орендної плати за землю з фізичних осіб на загальну суму 336277,06 грн. (а.с.9).

Так, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що між Головним управлінням Держземагентства у Київській області з однієї сторони (орендодавець) та ОСОБА_1 з іншої сторони (орендар) 17.11.2014 було укладено ряд договорів оренди земельних ділянок, розташованих на територіях Олександрівської, Вікторівської, Юхнівської та Ємчинської сільських рад Миронівського району Київської області. Земельні ділянки, що орендувались, були прийняті відповідачем в оренду відповідно до актів приймання-передачі об`єктів оренди від 17.11.2014 (а.с.11-40).

Відповідно до п.п.54.3.3 п. 54.3, ст. 54 Податкового кодексу України Миронівським відділенням Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області були сформовані податкові повідомлення-рішення від 26.05.2016: №2864-17; №2859-17; №2865-17 та №2860-17, а також від 30.05.2016: №2918-17 та №2888-17, якими ОСОБА_1 визначені податкові зобов`язання за платежем орендна плата за землю з фізичних осіб у загальному розмірі 336277,06 грн. (а.с.41-43).

Оскільки у добровільному порядку відповідач узгоджені податкові зобов`язання не сплачував, на виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України, податковим органом було направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 13.09.2016 №106254-10 на суму 336277,07 грн. (а.с. 48).

Зазначений податковий борг, який є предметом спору у даній справі, виник на підставі податкових повідомлень-рішень Миронівського відділення Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 26.05.2016: №2864-17 на суму 26324,32 грн.; №2859-17 на суму 48913,28 грн.; №2865-17 на суму 7762,32 грн. та №2860-17 на суму 52940,64 грн., а також від 30.05.2016: №2918-17 на суму 57157,14 грн. та №2888-17 на суму 143179,36 грн.

Також, згідно з відомостями інтегрованої картки платника за платежем орендна плата за землю з фізичних осіб відповідач має податковий борг (станом на 31.089.2016) на підставі податкового повідомлення-рішення від 26.05.2016 №2864-17 - 26324,32 грн. (а.с.47); на підставі податкового повідомлення-рішення від 26.05.2016 №2859-17 - 48913,28 грн. (а.с.44); на підставі податкового повідомлення-рішення від 26.05.2016 №2865-17 - 7762,32 грн. (а.с.47); на підставі податкового повідомлення-рішення від 26.05.2016 №2860-17 - 52940,64 грн. (а.с.44); на підставі податкового повідомлення-рішення від 30.05.2016 №2918-17 - 57157,14 грн. (а.с.45); на підставі податкового повідомлення-рішення від 30.05.2016 №2888-17 - 143179,36 грн. (а.с.46), а всього податковий борг на суму 336277,06 грн.

Вважаючи, що відповідачем в установлений законодавством строк не сплачений податковий борг, позивач звернувся до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI.

Відповідно до підпункту 14.1.175 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків врегульовано статтями 95-99 Податкового кодексу України, якими визначено, у тому числі, перелік заходів, що можуть вживатися контролюючим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, зокрема, стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що закон передбачає два способи забезпечення погашення податкового боргу: шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків та шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі.

Кожен з цих способів застосовується податковим органом окремо та послідовно на підставі судового рішення. При цьому закон саме на податковий орган покладає певний обсяг повноважень та обов`язків по встановленню питань щодо можливості стягнення податкового боргу за рахунок коштів, які перебувають у власності платника податків (наявність банківських рахунків, достатність коштів на таких рахунках тощо), а також щодо опису майна в податкову заставу, за рахунок якого податковий борг може бути стягнений.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, підставою для стягнення з відповідача податкового боргу є податкові повідомлення-рішення Миронівського відділення Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 26.05.2016: №2864-17 на суму 26324,32 грн.; №2859-17 на суму 48913,28 грн.; №2865-17 на суму 7762,32 грн. та №2860-17 на суму 52940,64 грн., а також від 30.05.2016: №2918-17 на суму 57157,14 грн. та №2888-17 на суму 143179,36 грн.

Відповідач, вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскаржив їх в судовому порядку.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 у справі №810/587/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 26.05.2016 №2864-17; від 26.05.2016 № 2859-17; від 30.05.2016 № 2918-17; від 30.05.2016 № 2888-17; від 26.05.2016 № 2865-17; від 26.05.2016 № 2860-17; від 29.06.2017 №21316-13.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4794,56 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2019 у задоволенні клопотання Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги - відмовлено.

Апеляційну скаргу Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - повернуто особі, яка її подала.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020 відмовлено Головному управлінню Державної податкової служби у Київській області у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовлено.

Повернуто апеляційну скаргу Головному управлінню Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та додані до неї матеріали.

Ухвалою від 16.07.2020 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020 у справі №810/587/17 за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Отже рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 набрало законної сили 17.10.2019.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, податкові зобов`язання, які визначені згідно податкових повідомлень-рішень Миронівського відділення Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 26.05.2016: №2864-17 на суму 26324,32 грн.; №2859-17 на суму 48913,28 грн.; №2865-17 на суму 7762,32 грн. та №2860-17 на суму 52940,64 грн., а також від 30.05.2016: №2918-17 на суму 57157,14 грн. та №2888-17 на суму 143179,36 грн., є неузгодженими та скасованими в судовому порядку.

Беручи до уваги викладене, з урахуванням встановлених вище обставин суд приходить до висновку про те, що у відповідача станом на час розгляду справи відсутній податковий борг з орендної плати за землю з фізичних осіб, а тому позовні вимоги про стягнення податкового боргу в сумі 336277,06 грн. з відповідача задоволенню не підлягають.

Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.