Справа № 160/11742/22
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 160/11742/22

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року (суддя Голобутовський Р.З.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у серпні 2022 року звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування грудня 2015 як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, в сумі 81056,27 гривень із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 17.08.2018 включно у фіксованому розмірі 4463,15 грн. в місяць відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованому розмірі 4463,15 грн. в місяць за період з 01.03.2018 по 17.08.2018 включно у загальній сумі 24763,28 грн. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо застосування грудня 2015 як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суми індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця підвищення окладу (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року закрито провадження у справі № 160/11742/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про:

- визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 17.08.2018 включно у фіксованому розмірі 4463,15 грн. в місяць відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

- стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованому розмірі 4463,15 грн. в місяць за період з 01.03.2018 по 17.08.2018 включно у загальній сумі 24763,28 грн. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції зазначив, що позовні вимоги в частині невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 17.08.2018 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, були предметом спору у справі № 160/23074/21, та за результатами розгляду вказаної справи прийнято рішення від 10.01.2022, яке в цій частині набрало законної сили.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, апелянт зазначає, що при розгляді справи № 160/23074/21 судом досліджувалось виключно право ОСОБА_1 на отримання індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби. Після виконання відповідачем рішення у справі № 160/23074/21 обставини, з якими ОСОБА_1 звернувся до суду у справі № 160/11742/22, не тотожні обставинам справи № 160/23074/21. Відтак і позовні заяви у цих двох справах не можна вважати тотожними.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 у листопаді 2021 року звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування грудня 2015 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 85927,84 гривень із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 17.08.2018 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463,15 гривень за період з 01.03.2018 по 17.08.2018 включно в сумі 24763,28 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року в адміністративній справі № 160/23074/21 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суми індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця підвищення окладу (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 у справі № 160/23074/21 задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 у справі № 160/23074/21 скасовано в частині визначення базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення та прийнято в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову. В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 у справі № 160/23074/21 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.05.2022 у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до довідки-розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 № 41 від 09.09.2022 при нарахуванні індексації використано базовий місяць січень 2016 року.

Вважаючи протиправними такі дії Військової частини НОМЕР_1 щодо визначення базового місяця січень 2016 року при нарахуванні індексації грошового забезпечення, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом. Зазначений спір розглядається в рамках справи № 160/11742/22.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників судового процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Таким чином нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

З наведеного вбачається, що достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Отже спірним є питання наявності в межах двох справ одночасної сукупності вказаних умов для закриття провадження у справі, що розглядається.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що під час розгляду справи № 160/23074/21 суди дійшли висновку, що ОСОБА_1 має право на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за спірний період, при цьому суди не досліджували питання механізму розрахунку індексації грошового забезпечення та її розміру, у зв`язку з висновками про передчасність цієї вимоги.

Натомість у справі № 160/11742/22 предметом розгляду є саме питання розрахунку індексації грошового забезпечення, зокрема, з визначенням січня 2016 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача, а також застосування розміру фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 17.08.2018.

Вказане питання не вирішувалось судами під час розгляду справи № 160/23074/21.

Додатково суд апеляційної інстанції зазначає, що моментом виникнення спірних правовідносин буде ймовірне порушення прав позивача після виплати позивачем індексації грошового забезпечення, з розміром якого останній не погоджується.

За таких обставин, висновок суду першої про те, що вимоги заявлені позивачем у цій справі вже були предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі № 160/23074/21 та їх фактично вже було вирішено по суті, є помилковими.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21 вересня 2022 року під час розгляду адміністративної справи № 420/18920/21.

З огляду на зазначені обставини, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог, не встановив всіх обставин по справі, а, відтак, ухвала суду першої інстанції є такою, що підлягає скасуванню та направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року в адміністративній справі № 160/11742/22 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з 15 грудня 2022 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров