Справа № 460/664/22
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2022-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2022 року м. Рівне №460/664/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
доРівненська митниця
про визнання дій протиправними, скасування картки відмови, визнання протиправним та скасування рішення, -
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 17.01.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до Рівненської митниці про визнання про визнання дій протиправними, скасування картки відмови, визнання протиправним та скасування рішення.

Згідно з позовною заявою позивача - ФОП ОСОБА_1 , позов ґрунтується на наступних обставинах.

07.12.2021 року з метою митного оформлення до митного поста "Рівне" Рівненської митниці позивачем подано митну декларацію №UA204020/2021/038441 на товар:«шини пневматичні, гумові, що вже використовувались, для вантажних автомобілів, придатні для подальшого використання, розміри: 235/75R17.5 - 1шт., 245/70R19.5 - 2шт., 275/70R22.5 - 4шт., 285/70R19.5 - 1шт., 315/70R22.5 - 159шт., 315/80R22.5 - 5шт., 385/55R22.5 - 83шт., 425/65R22.5 - 1шт. Країна виробника: EU, ТМ: Continental, Goodyear, Bridgestone, Fulda, Matador, Michelin, Sava, BFGoodric h, Dunlop, Barum, Dayton, Debica, Firest one, Michelin Remix, Next Tread, RM, Sem perit, Uniroyal, Michelin. Назва виробника: немає даних».

При подані митної декларації від 07.12.2021 №UA204020/2021/038441 позивачем застосовано преференційний режим оподаткування до товару заявлено на підставі декларації походження товару, складеної експортером на інвойсі від 30.11.2021 №020506, країна експорту - Нідерланди.

Так, 07.12.2021 року ФОП ОСОБА_1 отримав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2021/000292, якою призупинено надання преференційного режиму оподаткування до товару до отримання відповіді від уповноваженого органу щодо перевірки документу про преференційне походження товару - уповноважені органи Нідерландів та рішення про коригування митної вартості товарів №204020/2021/000071/2 від 07.12.2021 року, прийнятті відповідачем - Рівненською митницею, з підстав, що митна вартість, імпортованих позивачем товарів, не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку із тим, що у поданих до митного оформлення документах для підтвердження заявленого рівня митної вартості товарів, не містяться всі данні відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, та виявлені окремі розбіжності.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві на позов. Зокрема пояснив, що у інформації, наданій декларантом під час подання митної декларації, було відсутнє обґрунтування числового значення рівня заявленої митної вартості товарів, що імпортується, наявні окремі розбіжності в поданих до митного оформлення документах та не містилися всі данні відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості тому, відповідно до вимог Митного кодексу України, посадовою особою відповідача було направлено позивачу електронну вимогу щодо надання додаткових документів з метою підтвердження заявлених відомостей у митній декларації, на яку останнім в повній мірі та належним чином виконано не було. Враховуючи те, що заявлені числові значення складових митної вартості не були підтверджені документально та не піддаються обчисленню, відповідач стверджував, що застосування методу визначення митної вартості товару за ціною угоди було неможливим. Відповідно до наведеного та у зв`язку із встановленими неточностями та з не наданням додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №204020/2021/000071/2 від 07.12.2021 року. Просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

07.12.2021 року з метою митного оформлення до митного поста "Рівне" Рівненської митниці позивачем подано митну декларацію №UA204020/2021/038441 на товар:«шини пневматичні, гумові, що вже використовувались, для вантажних автомобілів, придатні для подальшого використання, розміри: 235/75R17.5 - 1шт., 245/70R19.5 - 2шт., 275/70R22.5 - 4шт., 285/70R19.5 - 1шт., 315/70R22.5 - 159шт., 315/80R22.5 - 5шт., 385/55R22.5 - 83шт., 425/65R22.5 - 1шт. Країна виробника: EU, ТМ: Continental, Goodyear, Bridgestone, Fulda, Matador, Michelin, Sava, BFGoodric h, Dunlop, Barum, Dayton, Debica, Firest one, Michelin Remix, Next Tread, RM, Sem perit, Uniroyal, Michelin. Назва виробника: немає даних». При подані митної декларації від 07.12.2021 №UA204020/2021/038441 позивачем застосовано преференційний режим оподаткування до товару заявлено на підставі декларації походження товару, складеної експортером на інвойсі від 30.11.2021 №020506, країна експорту - Нідерланди.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, за результатами розгляду запиту та аналізу поданих до митного оформлення документів посадовою особою сектору митно-тарифного регулювання управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Рівненської митниці прийнято рішення про надання картки відмови від 07.12.2021 №UA204000/2021/000292, якою призупинено надання преференційного режиму оподаткування до товару до отримання відповіді від уповноваженого органу щодо перевірки документу про преференційне походження товару.

Частиною 1 статті 45 Митного кодексу України, визначено, що у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, митний орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Частиною 2 статті 48 Митного кодексу України визначено, що товари, походження яких достовірно не встановлено, випускаються митним органом у вільний обіг на митній території України за умови сплати ввізного мита за повними ставками Митного тарифу України.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 54 Митного кодексу України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Водночас, 16.09.2022 року представником відповідача до суду подано клопотання про закриття провадження у справі в частині визнання протиправними дії Рівненської митниці щодо відмови в застосуванні преференції по ввізному миту за кодом "410" до товару №1 на підставі декларації-інвойс №020506 від 30.11.2021 року.

Вказане клопотання від 16.09.2022 року представник відповідача мотивував тим, що з метою повного та об`єктивного розгляду даної справи зазначаємо, що Рівненською митницею з метою перевірки правильності та автентичності декларації про походження, складеної на інвойсі від 30.11.2021 №020506 уповноваженими органами Нідерландів, митницею направлено до Держмитслужби. На момент подання адміністративного позову та відповіді на позов відповіді від уповноважених органів Нідерландів отримано не було.

Проте, під час судового розгляду даної адміністративної справи Рівненською митницею було отримано відповідь митної адміністрації Королівства Нідерланди щодо перевірки декларації походження, складеній на інвойсі від 30.11.2021 року №020506, відповідно до якої митницею прийнято рішення про відновлення преференційного режиму до товару, митне оформлення якого здійснено ФОП ОСОБА_1 за митною декларацією від 08.12.2021 року №UA204020/2021/38523 (Товар №1).

Відповідно, Рівненською митницею 29.06.2022 року листом №7.13-2/15/13-15/3470 ФОП ОСОБА_1 було повідомлено про відновлення преференційного режиму до товару №1 на підставі декларації-інвойс №020506 від 30.11.2021 року.

Із матеріалів справи та наданих доказів судом встановлено, що Рівненською митницею дійсно відновлено позивачу преференційний режим до товару №1 на підставі декларації-інвойс №020506 від 30.11.2021 року.

Відповідно до частини 8 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Щодо оскарження позивачем рішення про коригування митної вартості товарів №204020/2021/000071/2 від 07.12.2021 року суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

В ситу приписів пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до положень статті 54 Митного кодексу України, при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку.

Згідно частини 1 статті 54 Митного кодексу України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

Частиною 5 статті 54 Митного кодексу України встановлено що, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та зокрема у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Як встановлено судом із досліджених матеріалів справи та наданих сторонами письмових доказів при здійсненні у відповідності до вимого статті 54 Митного кодексу України посадовою особою відповідача - Рівненської митниці, що у документах, наданих декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до частини 2, 3 статті 53 Митного кодексу України, не містяться всі данні відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, та виявлені окремі розбіжності.

Зокрема, як зазначено у відзиві на позов та встановлено судом, в ході здійснення посадовою особою відповідача митного контролю та митного оформлення товарів за митною декларацією №UA204020/2021/038441 виявлено розбіжності в поданих до митного оформлення документах.

Зокрема, у відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що пунктом 3.1 Контракту від 25.11.2021 № BV-0105 оплата проводиться протягом 30 днів з дати отримання товару Покупцем, якщо інше не зазначено в інвойсі. Покупець має право провести попередню оплату за товар. В інвойсі від 30.11.2021 № 020506 зазначено: «Оплата 30 днів нетто». Отже умови оплати, що зазначені в інвойсі не дають можливості однозначно ідентифікувати оплату протягом 30 днів з дати отримання товару. В супереч вимогам частини 2 статті 53 МКУ, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару не надано, а оплату протягом 30 днів з дати отримання товару не підтверджено поданими до митного оформлення документами. Наданий до митного оформлення прайс-лист від 30.11.2021 б/н не містить конкретної назви товару, що унеможливлює ідентифікацію предмету пропозиції по відношенню до товарів, за інвойсом від 30.11.2021 № 020506.

Крім того, представник відповідача зазначив, що в графі 44 МД зазначено документ за кодом « 9000» Прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 30.11.2021 б/н, проте за усіма товарами в МД зазначено інформацію про виробника як «Нема даних», разом з тим прайс-лист від 30.11.2021 №Б/Н видано компанією Ruband BV., що не є виробником товарів., що ставить під сумнів дійсність документу за кодом « 9000» Прейскурант (прайс-лист) виробника товару.

Зокрема, із поданого представником відзиву на позовну заяву слідує, що згідно графи 20 Розділу ІІІ «Правил заповнення декларації митної вартості», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Однак до митного оформлення жодного з перерахованих вище документів не надано, а подана до митного оформлення довідка про транспорті витрати від 03.12.2021. Поряд з цим, у зв`язку із наявністю перевізника, а саме ТОВ «Транспортні системи» до митного оформлення не подано угоду, якою визначалися б умови перевезення, що позиціонується із частиною 2 статті 53 МКУ. Тобто декларантом не надано транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. У зв`язку з цим не можливо встановити суттєві умови перевезення, та включення до митної вартості усіх її складових.

Як слідує із пояснень представника відповідача з метою підтвердження інформації щодо заявленої митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, відповідачам, у відповідності до приписів частини 3 статті 53 Митного кодексу України, направлено декларанту позивача електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціям; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме договір (угоду, контракт) про перевезення.

При цьому, суд зазначає, що згідно судової практики Верховного Суду України відображеної у Постанові від 10.04.2012 року у справі № 21-52а12, відповідно до якої митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою вони мають повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товарів в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. Митниця може вимагати, а суб`єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності заявленої митної вартості товару. Надання неналежних документів не може вважатися виконання вимог митниці щодо підтвердження митної вартості товарів.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини 1 статті 64 Митного кодексу України в разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Згідно частини 2 статті 64 Митного кодексу України, митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Як встановлено судом із матеріалів справи та наданих письмових пояснень відповідача, за результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 Митного кодексу України, митну вартість товару скориговано із застосуванням шостого резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

У зв`язку з встановленими неточностями та з не наданням додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №204020/2021/000071/2 від 07.12.2021 року.

Як слідує із письмових пояснень представника відповідача, Рівненська митниця ДФС володіла інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів згідно митних оформлень аналогічних товарів в ЄАІС.

Митну вартість імпортованих товарів №№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 відповідачем скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. При цьому, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша вартість із альтернативних, згідно інформації, наявної у митниці: Товар №1 з розрахунку: 1,21 USD/кг (рівень митної вартості МД від 15.11.2021 №UA100100/2021/610336)* 14745 кг (обсяг партії товару)*27,2981 UAH/USD = 488475,23 UAH (гривень). Числове значення митної вартості товару №1 становить 488475,23 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання МД до митного оформлення - 15845,3350 EUR. Товар №2 з розрахунку: 1,41 USD/кг (рівень митної вартості МД від 02.11.2021 №UA100320/2021/244906)* 1713 кг (обсяг партії товару)* 27,2981 UAH/USD = 66130,04 UAH (гривень). Числове значення митної вартості товару №2 становить 66130,04 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання МД до митного оформлення - 2145,15 EUR.Товар №3 з розрахунку: 1,41 USD/кг (рівень митної вартості МД від 14.09.2021 №UA100320/2021/236824)* 64 кг (обсяг партії товару)* 27,2981 UAH/USD = 2470,69 UAH (гривень). Числове значення митної вартості товару №3 становить 2470,69 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання МД до митного оформлення - 80,145 EUR. Товар №4 з розрахунку: 1,41 USD/кг (рівень митної вартості МД від 18.10.2021 №UA100320/2021/242581)* 255 кг (обсяг партії товару)* 27,2981 UAH/USD = 9843,90 UAH (гривень). Числове значення митної вартості товару №4 становить 9843,90 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання МД до митного оформлення - 319,32 EUR. Товар №5 з розрахунку: 1,41 USD/кг (рівень митної вартості МД від 25.10.2021 №UA100330/2021/336510)* 210 кг (обсяг партії товару)* 27,2981 UAH/USD = 8106,91 UAH (гривень). Числове значення митної вартості товару №5 становить 8106,91 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання МД до митного оформлення - 262,975 EUR. Товар №6 з розрахунку: 1,41USD/кг (рівень митної вартості МД від 02.11.2021 №UA100320/2021/244906)* 347 кг (обсяг партії товару)* 27,2981 UAH/USD = 13396,18 UAH (гривень). Числове значення митної вартості товару №6 становить 13396,18 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання МД до митного оформлення - 434,55 EUR. Товар №7 з розрахунку: 1,21USD/кг (рівень митної вартості МД від 05.10.2021 №UA100330/2021/334420)* 1276 кг (обсяг партії товару)* 27,2981 UAH/USD = 37382,90 UAH (гривень). Числове значення митної вартості товару №7 становить 37382,90 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання МД до митного оформлення - 1212,64 EUR.

Пунктом 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, суд зазначає, що згідно частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, згідно правової позиції Верховного Суду України, відображеної у постанові №21-354а13, в якій Верховний Суд України дійшов висновків, що сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких здійснено.

Крім того, в постановах №21-270а13 та №21-342а13 Верховний Суд України прийшов до висновку, що підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості може бути наявність у спеціалізованих програмно-інформаційних комплексах інформації про іншу митну вартість ідентичних або подібних товарів.

Аналогічної позиції дотримується і Вищий адміністративний суд України при перегляді справ про скасування рішень про коригування митної вартості, зокрема в ухвалах №К/800/41272/13 та №К/800/28635/13 зазначено, що аналіз норм Митного кодексу України дає підстави вважати, що контроль правильності обчислення декларантом митної вартості може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Відповідно до вищенаведених обставин, суд погоджується із висновками митного органу про те, що декларантом позивача при обрані методу визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом визначення митної вартості (за ціною договору) при подані митної декларації не включено усі складові митної вартості та документи, подані декларантом до митного оформлення, не містять належного документального підтвердження відомостей, заявлених декларантом. Відповідно митний орган правомірно прийшов до висновку, що застосування методу визначення митної вартості товару за ціною угоди є неможливим. При цьому, для визначення митної вартості оцінюваного товар відповідачем використано найменшу вартість із альтернативних, згідно інформації, наявної у митного органу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

В розумінні пунктів 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Згідно із статтею 264 Кодексу митна декларація реєструється та приймається митним органом у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну митну політику. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

У випадках, коли з причин, визнаних митним органом обґрунтованими, окремі документи, визначені цим Кодексом, не можуть бути представлені разом з митною декларацією, дозволяється подання таких документів протягом часу, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну митну політику.

З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Митний орган не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

За визначенням, викладеним у статті 256 Митного кодексу України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Згідно зі статтею 264 Митного кодексу митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 335 Митного кодексу України разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості, зокрема у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Згідно з частиною першою статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та главою 8.

За приписами частини другої цієї статті декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Як встановлено частиною першою статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом.

Разом з тим, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Суд першої інстанції, здійснивши перевірку рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч.2 ст.2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України)

Зазначена позивачем митна вартість товару не визнана митним органом. Відповідачем поставлено під сумнів правильність визначення митної вартості декларантом, вважаючи, що заявлена митна вартість автомобіля не підтверджена документально і не відповідає інформації щодо вартості імпортованого товару згідно митних оформлень схожих товарів, здійснені у попередніх періодах.

Подані до митного оформлення документи не містили всіх відомостей, що підтверджували б числові значення складових митної вартості товарів, що зумовило направлення декларанту електронного повідомлення про надання додаткових документів на підтвердження числового значення заявленої митної вартості.

Митні органи наділені виключною компетенцією в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою їм надано повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товарів в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Тобто, за результатами опрацювання документів, долучених до митної декларації, відповідно до положень статей 53, 54, 368 МК України, декларанту направлено письмову вимогу про необхідність подання додаткових документів, визначивши їх чіткий перелік, а саме касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу; касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять підтверджують заявлені декларантом відомості щодо вартості транспортування імпортованого транспортного засобу; копію експортної митної декларації, однак на вимогу митного органу належних документів декларантом не надано.

Аналізуючи наведені правові норми, та враховуючи те, що декларантом були надані митному органу документи для підтвердження заявленої митної вартості при здійсненні митного оформлення, однак їх зміст не підтверджував заявлену митну вартість імпортованого товару та на вимогу митного органу належних документів декларантом надано не було, правильність розрахунку митної вартості імпортованого позивачем товару, здійсненого декларантом за другорядним методом, не могла бути перевірена митним органом за допомогою простих математичних розрахунків, що унеможливлювало визнання митної вартості товару за вартістю, визначеною декларантом, від так відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством.

При цьому, суд зауважує, що у рішенні про коригування митної вартості товарів зазначені причини відмови, наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів та міститься інформацію про порядок його оскарження, як цього вимагають приписи ч.2 ст.256 МК України.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №204020/2021/000071/2 від 07.12.2021 року, прийнятого Рівненською митницею, є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що посадовою особою Рівненської митниці у повній мірі реалізовані повноваження, регламентовані статтями 53, 54, 55 Митного кодексу України, в частині проведення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості, обґрунтованості підстав для витребування додаткових документів та винесення рішення щодо коригування митної вартості імпортованого товару.

Таким чином, дослідивши пояснення представників сторін, подані ними письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, з врахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що Рівненською митницею на підставі, у межах наданих повноважень та у спосіб, встановлений Митним кодексом України, 07.12.2021 року прийнято рішення про коригування митної вартості №204020/2021/000071/2.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Рівненська митниця надала суду достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення і довела правомірність прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів №№204020/2021/000071/2.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ФОП ОСОБА_1 не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а відтак, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Рівненської митниці (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 104, Код ) про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 07.12.2021 року №204020/2021/000071/2, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, 104,м. Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Суддя Д.Є. Махаринець