Справа № 300/7505/21
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/7505/21 пров. № А/857/12693/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.;

суддів Кухтея Р.В, Шевчук С.М.;

за участю секретаря судового засідання Максим Х.Б.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у справі № 300/7505/21 (головуючий суддя Григорук О.Б., м. Івано-Франківськ) за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтопродукт" про стягнення податкового боргу в сумі 60340 грн, та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтопродукт» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №00/3501/0901 від 30.11.2020,-

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2021 року Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звернулося в Івано-Франківський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтопродукт» (далі ТзОВ «Карпатнафтопродукт») в якому просило стягнути з відповідача в дохід бюджету заборгованість у сумі 61 360 гривень з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують платника та з готівкових коштів, що належать йому.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ТОВ "Карпатнафтопродукт" в порушення вимог пункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України не сплатило в дохід бюджету податкові зобов`язання зі сплати адміністративних та штрафних санкцій за 2020, 2021 роки в розмірі 61360,00 грн., внаслідок чого утворено податковий борг в цій же сумі, який ним не сплачено.

21 грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтопродукт» через відділення поштового зв`язку звернулося в Івано-Франківський окружний адміністративний суд із зустрічним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення за №00/3501/0901 від 30.11.2020 року про визначення грошового зобов`язання в розмірі 60000 грн.

ТзОВ «Карпатнафтопродукт» свою позовну заяву обґрунтовує тим, що фактична перевірка проведена Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області, яка передувала прийняттю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з порушенням норм визначених у п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

23 червня 2022 року Головне управління ДПС в Івано-Франківській області подало до суду першої інстанції заяву про зменшення позовних вимог, у якій заявник просив стягнути з ТзОВ «Карпатнафтопродукт» в дохід бюджету податковий борг в розмірі 60 340 гривень.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтопродукт" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №00/3501/0901 від 30.11.2020 - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області №00/3501/0901 від 30.11.2020.

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтопродукт" про стягнення податкового боргу в сумі 60 340,00 грн. - задоволено частково.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтопродукт" (, вул. Грушевського, буд. 9-А, м. Івано-Франківськ, 76000) в дохід бюджету податковий борг в сумі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. з розрахункових рахунків у фінансових установах, які обслуговують товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтопродукт" та за рахунок належних йому готівкових коштів.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтопродукт" (, вул. Грушевського, буд. 9-А, м. Івано-Франківськ, 76000) сплачений судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року, та прийняти постанову, якою позовну заяву ГУ ДПС в Івано-Франківській області про стягнення податкового боргу задовольнити повністю, а в частині задоволення зустрічного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідно до п. 80.1, п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи), та може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки. Скаржник звертає увагу на те, що в основу рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року покладено наявність порушення про призначення вказаної перевірки, однак Головне управління ДПС в Івано-Франківській області вважає, що враховуючи факт допуску працівників відповідача до перевірки, акт індивідуальної дії наказ на проведення перевірки реалізовано та вичерпано його дію, а тому допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні фактичної перевірки, відтак грошове зобов`язання визначене у податковому повідомленні-рішенні №00/3501/0901 від 30.11.2020р. є узгодженим та підлягає виконанню.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково виходячи з таких підстав.

Як встановлено судом апеляційної інстанції з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтопродукт», зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку Головного управління ДПС в Івано-Франківській області як платник податків.

Головним управлінням ДПС у Івано-Франківській області відповідно до пп. 80.2.2, пп. 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 статті 80 Податкового кодексу України з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками було видано наказ від 07.10.2020 №1163 «Про проведення фактичної перевірки».

За наслідками проведення перевірки Головним управлінням ДПС Івано-Франківській області складено акт від 06 листопада 2020 року №78/09-19-01/43489964 (а.с. 56-59). Вказаним актом встановлено наступне:

- не обладнання рівнемірами-лічильниками рівня пального резервуарів розташованих на акцизному складі на території якого здійснюється зберігання пального, а саме не обладнання рівнемірами-лічильниками рівня пального 2 цистерн для зберігання палива ємністю 25м. куб та 20м. куб, на акцизному складі за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Дудаєва, 31А (уніфікований номер 1014882);

- відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального на місці відпуску пального наливом із акцизного складу за адресою:м. Івано-Франківськ, вул. Дудаєва,31А (уніфікований номер 1014882).

На підставі акту перевірки від 06.11.2020 №78/09-19-01/43489964 ГУ ДПС в Івано-Франківській області винесено податкове повідомлення-рішення: від 30 листопада 2020 року №00/3501/0901, яким застосовано штрафні санкції в сумі 60000,00 грн. (а.с. 62).

Несплата грошових зобов`язань за вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, в загальній сумі 60000,00 грн. стала серед інших підставою для звернення ГУ ДПС в Івано-Франківській області з адміністративним позовом про стягнення податкового боргу з ТОВ «Карпатнафтопродукт».

Не погоджуючись із таким податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «Карпатнафтопродукт» звернулось до суду із зустрічним позовом про визнання податкового повідомлення-рішення протиправним та його скасування.

Суд першої інстанції при вирішенні даного спору дійшов до висновку, що у наказі ГУ ДПС в Івано-Франківській області «Про проведення фактичної перевірки» від 07.10.2021 №1163, який став підставою проведення перевірки, в результаті якої прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення не відображено в рамках, яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача, а також не містить обґрунтування жодної конкретної з можливих підстав перевірки, визначеної п.п. 80.2.2., 80.2.5 п. 80.5 ст. 80 ПК України.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

Приписами ст. 122 КАС України визначено загальні (окремі для особи і органу влади) і деякі спеціальні строки звернення до суду, а нормою ст.123 КАС України - наслідки їх пропуску, що полягають у фактичному недопуску до судового розгляду спорів, за якими строк звернення до суду минув.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Нормами п. 56.18 ст. 56 ПК України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Положеннями ст. 102 ПК України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов`язань, які становлять 1095 днів.

Як встановлено зі змісту позовної заяви заходи досудового врегулювання спору позивачем не вживались.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, ПК України не містить норм, які б визначали процесуальний строк звернення до суду з позовом у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження).

Верховний Суду в постанові від 27 січня 2022 року по справі № 160/11673/20 зазначив, що у випадку відсутності правового регулювання у спеціальному законодавстві, застосуванню підлягають загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів, які встановлені КАС України.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З метою забезпечення єдиної правозастосовчої практики під час судового розгляду відповідних спорів у справах, у яких позивачами не використовувалась процедура адміністративного оскарження рішень податкового органу про нарахування грошових зобов`язань, та у розвиток правового підходу, викладеного у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, судова палата відступила від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 03 квітня 2018 року у справі №826/5325/17, від 23 травня 2018 року у справі №803/728/17, від 18 червня 2018 року у справі № 805/1146/17-а та сформулювала такий правовий висновок.

Процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається ч.2 ст.122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судова палата вважає, що такий висновок не суперечить п.56.18 ст.56 ПК України, який закріплює право на звернення до суду з позовом у будь-який момент після отримання такого рішення, але при реалізації цього права має враховуватися строк давності.

Колегією суддів встановлено, що зустрічний позов ТзОВ «Карпатнафтопродукт» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.11.2020 року № 00/3501/0901 подало до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через поштове відділення зв`язку 21.12.2021, що підтверджується відміткою на конверті поштового відправлення (а.с. 68).

Податкове повідомлення-рішення прийняте ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 30.11.2020 року № 00/3501/0901 було направлено платнику засобами поштового зв`язку на податкову адресу: м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, буд. 9-А, однак не вручено та повернуто 06.01.2021 за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п. 45.2 ст. 45 ПК України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Положеннями п.42.2 ст. 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

За правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 24.09.2019 у справі № 825/1109/16 та від 09.10.2018 у справі 820/1864/17, добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Відповідно до пунктів 3, 5 Розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року № 1204 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за № 124/28254, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків - фізичній особі, якщо його вручено особисто такій фізичній особі чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження такої фізичної особи з повідомленням про вручення. Якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням платника податків (посадових осіб платника податків), їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення, із зазначенням причин невручення.

З наведених норм вбачається, що надіслане контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків, яка відповідає даним Державного реєстру та облікової картки платника, вважається врученим також у разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення.

Враховуючи викладені вище обставини, контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 826/17798/18 та від 23 вересня 2021 року у справі № 640/8096/19.

Крім того, судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 810/3116/18 зазначено, що відповідно до п. 42.2. ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Судом також зазначено, що постійне неотримання поштової кореспонденції, яка направляється контролюючим органом на адресу платника податків є зловживанням останнім правом платника податків бути повідомленим контролюючим органом щодо прийнятих стосовно нього рішень.

У постанові від 09 жовтня 2018 року у справі № 820/1864/17 Верховний Суд наголосив, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Колегією суддів встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 30.11.2020 року № 00/3501/0901 направлене позивачу засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу, а саме: м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, буд 9-А, що підтверджується наявним в матеріалах справи копією конверту разом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 9 на звороті), в якому контролюючим органом надсилалось податкове повідомлення-рішення на вищевказану податкову адресу позивача.

Відповідно до відмітки з пошти, не вручено та повернуто 06.01.2021 за закінченням терміну зберігання, що підтверджується копією конверта, яка міститься в матеріалах справи.

Отже, контролюючим органом з дотриманням п. 42.2 ст. 42 ПК України було надіслано податкове повідомлення-рішення від 30.11.2020 року № 00/3501/0901, яке з урахуванням положень п. 58.3 ст. 58 ПК України вважається врученим позивачу 06.01.2021.

Таким чином, граничним строком звернення позивача з цим позовом було 06.07.2021.

Проте, позивач звернувся до суду з позовом лише 21.12.2021, тобто, з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого ст. 122 КАС України, з урахуванням зазначених висновків Верховного Суду.

Колегія суддів зазначає, що позивачем взагалі не вказано жодних поважних причин за яких надіслане спірне податкове повідомлення-рішення не могло бути отримано вчасно.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Разом з цим, позивачем не наведено будь-яких обставин і не надано відповідних доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість вчасного звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.11.2020.

Разом з тим, судом першої інстанції не надано належної оцінки причинам пропуску строку на звернення ТзОВ «Карпатнафтопродукт» до суду з даним позовом та не вмотивовано висновку про наявність підстав для поновлення цього строку.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, з огляду на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду без поважних причин, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 по справі № 300/7505/21, а зустрічний адміністративний позов ТзОВ «Карпатнафтопродукт» - залишити без розгляду.

Щодо адміністративного позову Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ТзОВ «Карпатнафтопродукт» про стягнення податкового боргу в сумі 60 340 грн, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За пп.14.1.39 п.14.1 стаття 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп.14.1.156 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Як передбачено пунктом 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Згідно п.59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5 цієї статті у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом апеляційної інстанції встановлено з матеріалів справи, що Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області було направлено ТзОВ «Карпатнафтопродукт» з рекомендованим повідомленням про вручення податкове повідомлення-рішення №00/3201/0901 від 30.11.2020 (а.с. 9 на звороті) та податкову вимогу №3043-13 від 25.01.2021(а.с. 7 на звороті).

В даному випадку, оскаржувана вимога була сформована щодо грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 30.11.2020 № 00/3501/0901, яке є узгодженим (за результатами оскарження в судовому порядку платнику залишено без розгляду у зв`язку з пропущенням строку оскарження), тому адміністративний позов Головного управління ДПС в Івано-Франківській області щодо стягнення з відповідача в дохід бюджету заборгованість у сумі 60 340 гривень з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують платника та з готівкових коштів, що належать йому підлягає задоволенню.

Згідно п.95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

За п.95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків проводяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно п.95.4 статті 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ТзОВ «Карпатнафтопродукт» не скористалося своїм правом на адміністративне оскарження податкового повідомлення-рішення, а оскаржувало його в судовому порядку, однак з пропуском строку, тому суми грошового зобов`язання, нараховані згідно такого податкового повідомлення-рішення №00/3501/0901 від 30.11.2020 року, необхідно вважати узгодженими.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким адміністративний позов Головного управління ДПС в Івано-Франківській області підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 319 КАС України зустрічний позов ТзОВ «Карпатнафтопродукт» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №00/3501/0901 від 30.11.2020 року слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 229 ч. 4, 241, 250, 308, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у справі № 300/7505/21 скасувати, прийняти постанову, якою зустрічний адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтопродукт" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №00/3501/0901 від 30.11.2020 залишити без розгляду.

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтопродукт" про стягнення податкового боргу в сумі 60340 грн задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтопродукт" (, вул. Грушевського, буд. 9-А, м. Івано-Франківськ, 76000) в дохід бюджету податковий борг в сумі 60 340 (шістдесят тисяч триста сорок) грн. 00 коп. з розрахункових рахунків у фінансових установах, які обслуговують товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтопродукт" та за рахунок належних йому готівкових коштів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 13 грудня 2022 року.