Справа № 157/1567/22
Суддя: Тімонова В. М.
Дата ухвалення: 2022-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/1567/22
Провадження №2-а/157/67/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2022 року Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Тімонової В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,

за відсутності сторін,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у залі суду в м. Камені-Каширському Волинської області адміністративну справу за позовною заявою адвоката Колєсніка Богдана Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - поліцейський відділення поліції №1 (м. Броди) Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старший сержант поліції Масловський Олександр Ігорович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2022 адвокат Колєснік Б.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав до Камінь-Каширського районного суду Волинської області вказану позовну заяву у якій просить:

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР № 6224452 від 28.11.2022, винесену поліцейським відділення поліції №1 (м. Броди) Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим сержантом поліції Масловським О.І., а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення;

стягнути понесені позивачем судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що оскаржувана постанова не містить жодного посилання на докази вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, з огляду на те, що останній таке правопорушення не вчиняв та заперечував викладені в оскаржуваній постанові обставини. Вказана постанова ґрунтується виключно на твердженнях працівника поліції, викладених в самій постанові, які не можуть вважатися допустимими й достовірними доказами, оскільки в неупередженості поліцейського є сумніви.

Вважає, що у відповідача на порушення вимог статей 251, 252 КУпАП відсутні будь-які докази скоєння позивачем вказаного в оскаржуваній постанові правопорушення. Поліцейський порушив право позивача на ознайомлення з матеріалами його справи, яке він заявляв, наполягаючи на дослідженні відеозапису, яким зафіксовано вчинення ним правопорушення.

Також звертає увагу на порушення поліцейським вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026, оскільки останнім не було здійснено безперервну відеофіксацію обставин складення адміністративних матеріалів.

У зв`язку з викладеним вважає, що оскаржувана постанова містить неправдиву інформацію, є незаконною, протиправною, такою, що винесена із грубим і очевидним порушенням законодавства України та об`єктивною відсутністю будь-яких доказів події правопорушення, внаслідок чого має бути скасована, а провадження у справі закрито.

Ухвалою судді від 07.12.2022 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, залучено до участі у справі поліцейського відділення поліції №1 (м. Броди) Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого сержанта поліції Масловського Олександра Ігоровича, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. До суду представником позивача було подано заяву, в якій останній просив суд розглядати справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи наявне підтвердження, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлені наступні обставини.

Постановою поліцейського відділення поліції №1 (м. Броди) Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого сержанта поліції Масловського О.І. серії ЕАР № 6224452 від 28.11.2022 накладено на ОСОБА_1 штраф за ч. 2 ст. 122 КУпАП в розмірі 510 грн «28.11.2022 року о 06.30 год в м. Броди на автодорозі Київ-Чоп 441 км, водій, керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 8.7.3.е ПДР передбачено, що сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (у тому числі передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП).

Згідно з ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 (далі по тексту Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Згідно з п.п. 1, 2 розділу ІІІ Інструкції №1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 357/10134/17 звертає увагу судів на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Звертає увагу, що відповідно до вимог статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу принципу презумпції невинуватості, чинної в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Разом з цим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1А від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Верховний Суд з даного приводу висловив правову позицію в постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, вказавши наступне. Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України), суд має констатувати, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху. Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

Як вбачається з оскаржуваної постанови у ній не зазначено доказів на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд зазначає, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

Таким чином, в судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому позов слід задовольнити, скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача Департаменту патрульної поліції за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору.

Частиною 2 ст. 134 КАС України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом ч. 1 ст. 139 КАС України витрати на правничу допомогу адвоката, як різновид судових витрат, стягуються у разі задоволення позову за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Як вбачається із змісту договору про надання правової допомоги №239 від 01.12.2022, укладеного між позивачем та адвокатом Колєсніком Б.В., акту №1 про надання правової допомоги від 02.12.2022 року, квитанції до прибуткового касового ордера № 113 від 02.12.2022 та прибуткового касового ордера № 113 від 02.12.2022, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу, що полягали в ознайомленні з матеріалами справи в розмірі 500 грн та складанні, погодженні з клієнтом та направленні до суду позовної заяви у розмірі 2800 грн, що разом становить 3300 грн.

Враховуючи обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, зміст підготовленої ним позовної заяви, її обсяг та кількість часу, затраченого адвокатом для надання позивачу правничої допомоги, а саме 5 годин, а також критерії реальності адвокатських витрат та розумності, і те, що позовні вимоги задоволено повністю, суд дійшов висновку, що на користь позивача з відповідача належить стягнути витрати на правничу допомогу у розмір 3300 грн.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями 247, 280, 293 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Колєсніка Богдана Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - поліцейський відділення поліції №1 (м. Броди) Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старший сержант поліції Масловський Олександр Ігорович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову поліцейського відділення поліції №1 (м. Броди) Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого сержанта поліції Масловського Олександра Ігоровича від 28 листопада 2022 року серії ЕАР №6224452 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження по адміністративній справі закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 496,20 гривень (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) судового збору та 3300 гривень (три тисячі триста гривень) витрат на правничу допомогу адвоката.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: пл. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, 79007, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: поліцейський відділення поліції №1 (м. Броди) Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старший сержант поліції Масловський Олександр Ігорович, місцезнаходження: майдан Свободи, 10, м. Броди, Львівська область, 80600.

Головуючий: В. М. Тімонова