Справа № 380/10960/22
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
16 грудня 2022 року м. Львів
Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕНЕСТР» (Позивач/ТОВ «ДЕНЕСТР») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Львівської митниці (Відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 09 лютого 2022 року № UA209000/2022/000008/2, прийняте Львівською митницею;
- судові витрати покласти на відповідача.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕНЕСТР» (вул. Патона, 22, м. Львів, 79040) до Львівської митниці (вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79000) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 09 лютого 2022 року № UA209000/2022/000008/2, прийняте Львівською митницею.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕНЕСТР» (вул. Патона, 22, м. Львів, 79040, ) 2481,00 грн сплаченого судового збору.

Щодо розподілу витрат на правничу допомогу суд у рішенні зазначив, що оскільки в судовому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про подання заяви щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, то їх розподіл буде здійснюватися судом після надходження відповідної заяви.

06 грудня 2022 року представник позивача через систему «Електронний суд» подав заяву від 05 грудня 2022 року про ухвалення рішення про судові витрати. У вказаній заяві представник позивача зазначає, що згідно з Актом приймання-передачі наданих юридичних послуг (правової допомоги) від 30 листопада 2022 року № 30-11/22-01 витрати на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи, склали 8000,00 грн. Також позивач поніс витрати, пов`язані із залученням перекладача у сумі 2970,00 грн. Просить суд на підставі цієї заяви ухвалити додаткове рішення про судові витрати у справі № 380/10960/22, яким стягнути з Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕНЕСТР» суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн та суму витрат, пов`язаних із залученням перекладача, в розмірі 2970,00 грн.

12 грудня 2022 року представник відповідача через систему «Електронний суд» подала заперечення на заяву щодо понесених судових витрат. Указані заперечення мотивовані тим, що заявлена представником позивача до відшкодування вартість наданих послуг не підлягає задоволенню з наступних підстав. Щодо підготовки позовної заяви представник відповідача вказує, що вартість зазначеної послуги у розмірі 5000,00 грн є значно завищеною та не співмірною зі складністю справи, а отже підлягає зменшенню. Ця категорія справи не є складною, а написання позовної заяви не потребувало 5 годин, не вимагало значної юридичної і технічної роботи для такого розміру гонорару. Крім того, у позовній заяві на першій сторінці адвокатом зазначено реквізити, а на другій наведено обставини, що передували митному оформленню та не мають стосунку до предмета цього позову. Також у позовній заяві викладені загальні обґрунтування та посилання на норми закону, які можуть бути використані у інших справах без внесення змін до процесуальних документів. Щодо судових засідань та часу, витраченого на них, представник відповідача вказує, що загальна вартість участі адвоката у цих судових засіданнях заявлена у розмірі 3000,00 грн. Однак адвокат не надав доказів, чому саме така сума ним визначена і звідки взято 3 години, які ним витрачено на такі судові засідання. Адвокат не надав доказів, що судові засідання в усіх випадках тривали близько 1 години/засідання. Щодо відшкодування вартості витрат, пов`язаних із залученням перекладача, представник відповідача вказує, що витрати на переклад документів без залучення перекладача судом не можуть вважатися витратами, пов`язаними із розглядом справи, а відтак і не підлягають розподілу. Просить суд зменшити суму витрат на правничу допомогу, понесених позивачем.

Вирішуючи заяву представника позивача від 05 грудня 2022 року про ухвалення рішення про судові витрати, суд виходить з наступного.

Особливості ухвалення додаткового рішення врегульовано статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною першою цієї статті передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, однією з підстав для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.

Види судових витрат, підстави та порядок їх розподілу врегульовано приписами глави 8 розділу 1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частин першої другої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Правове регулювання витрат на професійну правничу допомогу містить стаття 134 КАС України.

Так, частиною першою цієї статті визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частин другої-п`ятої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у цій справі представник позивача надав суду такі докази:

1. Договір № 16/03/21 про надання правової допомоги від 16 березня 2021 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «АКСЕЛО» (Адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕНЕСТР» (Клієнт) (далі Договір).

Відповідно до пункту 4.1 Договору розмір та порядок обчислення гонорару, підстави для зміни гонорару, порядок його сплати визначаються за погодженням Сторін шляхом підписання Додаткової угоди, що є Додатком до цього Договору і його невід`ємною частиною.

2. Додаткову угоду (Додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги від 16 березня 2021 року № 16/03/21) про встановлення розміру гонорару від 16 березня 2021 року відповідно до якої Сторони погодили такий розмір та порядок сплати гонорару, зокрема: - складення позовної заяви, відзиву на позовну заяву по 5000,00 грн; - представництво інтересів в суді: в межах міста Львова 1000,00 грн за одне судове засідання (пункт 1 Додаткової угоди). Оплата послуг за надання правової допомоги здійснюється на підставі рахунка протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня отримання такого рахунка та підписання акта приймання-передачі наданих юридичних послуг (правової допомоги).

3. Акт приймання-передачі наданих юридичних послуг (правової допомоги) від 30 листопада 2022 року № 30-11/22-01 згідно з яким Адвокатське об`єднання за період з 01 серпня 2022 року по 30 листопада 2022 року надало, а Клієнт прийняв наступні юридичні послуги (правову допомогу), пов`язані з представництвом інтересів Клієнта в Львівському окружному адміністративному суді у справі № 380/10960/22 за позовом Клієнта до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, підготовкою до розгляду цієї справи і збором відповідних доказів: - складення позовної заяви та її подання разом з доданими до неї документами в Львівський окружний адміністративний суд 5000,00 грн; - підготовка до участі та участь в судових засіданнях 29 вересня 2022 року, 18 жовтня 2022 року та 29 листопада 2022 року 3000,00 грн. Загальна вартість наданих юридичних послуг (правової допомоги) становить 8000,00 грн без ПДВ.

4. Рахунок № 3011-22/01 від 30 листопада 2022 року на суму 8000,00 грн.

5. Платіжне доручення № 2702 від 05 грудня 2022 року про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕНЕСТР» на рахунок отримувача Адвокатського об`єднання «АКСЕЛО» 8000,00 грн витрат, понесених на професійну правничу допомогу у цій справі.

На підтвердження понесення витрат на переклад документів представник позивача надав такі докази: Акт приймання-передачі наданих послуг від 06 жовтня 2022 року згідно з яким фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (Виконавець) надала Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕНЕСТР» послуги з письмового перекладу документів з польської мови на українську мову та засвідчення печаткою агенції у трьох примірниках вартістю 2970,00 грн; рахунок-фактуру № 115/09/22 від 28 вересня 2022 року на суму 2970,00 грн; довідку № 4 від 05 грудня 2022 року про виконання та оплату замовлених послуг з перекладу документів; платіжне доручення № 2531 від 30 вересня 2022 року про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕНЕСТР» на рахунок отримувача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 2970,00 грн за надання послуг з перекладу документів.

Суд відзначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, необхідно враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Приписами Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року («East/West Alliance Limited v. Ukraine», заява № 19336/04, § 268)).

У контексті викладеного суд зауважує, що предмет спору у цій справі не є складним, містить лише епізод взаємопов`язаних спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Окрім цього, Єдиний державний реєстр судових рішень містить значну кількість судових рішень щодо справ у аналогічних правовідносинах, що не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів, пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення практики в аналогічній категорії справ. Ураховуючи незначну складність категорії справи, виходячи з усталеної правової позиції у таких справах, суд уважає, що витрати на професійну правничу не відповідають критерію реальності адвокатських витрат.

Суд також зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 200/14113/18-а ухвалив постанову від 26 червня 2019 року, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Указаний висновок Верховного Суду відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд враховує під час вирішення такого питання.

Ураховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Таким чином, заявлені представником позивача до відшкодування 8000,00 гривень витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

Щодо сплачених позивачем 2970,00 грн за отримані послуги з перекладу документів, суд зазначає, що такий вид послуг не належать до витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, які визначені статтею 134 КАС України. Разом з тим суд у порядку статті 71 КАС України перекладача до участі у справі не допускав (не призначав), а відтак витрати, пов`язані із залученням перекладача, у розумінні статті 137 КАС України, які б підлягали відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, у цій справі відсутні.

За таких обставин з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності до ціни позову та розміру судового збору, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних робіт (наданих послуг), беручи до уваги клопотання представника відповідача про зменшення суми витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, суд уважає за необхідне зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в суді першої інстанції в сумі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 143, 252, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача від 05 грудня 2022 року про ухвалення рішення про судові витрати у справі № 380/10960/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕНЕСТР» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕНЕСТР» (вул. Патона, 22, м. Львів, 79040, ) 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повне додаткове рішення складено 16 грудня 2022 року.

Суддя Клименко О.М.