Справа № 640/3511/20
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в роз`ясненні судового рішення

13 грудня 2022 року м. Київ № 640/3511/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши заяву про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління МВС України в Київській області (01601, м. Київ, вул.

Володимирська, 15)

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління МВС України в Київській області (далі по тексту також - відповідач), у якому (з урахуванням уточненої позовної заяви) просить:

- визнати дії Головного управління Національної поліції в Київській області протиправними щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у зв`язку із встановленням 1 групи інвалідності та втратою 100 % працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в органах поліції у відповідності до вимог пункту 4 частини 1 статті 97-102 Закону України «Про Національну поліцію» в порядку і розмірах, встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого пункту 9, наказом Міністерства внутрішніх справ України статті 9, наказом від 11 січня 2016 року №4;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , проживаючому 03027, с. Новосілки Києво-Святошинського району Київської області, РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу по втраті 100 % працездатності у зв`язку із встановленням 1 групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в органах поліції у відповідності до вимог пункту 4 частини 1 статті 97, частини 3 пункту а статей 99-102 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 року і визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності: а) 1 групи - 400 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, підтверджено внесення змін згідно Закону України №2004-VIII від 06 квітня 2017 року, встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого пункту 9, наказом Міністерства внутрішніх справ України статті 9, наказом від 11 січня 2016 року №4 та перерахувати на банківську картку позивача.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року даний адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2022 року апеляційні скарги Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області - залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року - без змін.

Представник відповідача звернувся до суду із заявою про роз`яснення судового рішення від 13 грудня 2021 року, в якій просить його роз`яснити.

В обґрунтування даної заяви представник відповідача вказав, що відповідно до облікових даних Головного управління МВС України в Київській області архівна особова справа на ім`я ОСОБА_1 не значиться, а отже останній службу в ГУ МВС України не проходив.

При цьому, виплата одноразової грошової допомоги відповідно до статей 97-101 Закону України «Про Національну поліцію» передбачена тільки працівникам поліції.

Відтак, ліквідаційна комісія Головного управління МВС України в Київській області не в змозі призначити та провести виплату ОГД ОСОБА_1 як працівникові поліції.

Вирішуючи заяву по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено.

Ознайомившись із заявою представника відповідача про роз`яснення рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року в справі №640/3511/20, Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Суд зазначає, що конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим Кодекс адміністративного судочинства України не містить, а зі змісту приписів статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

В пункті 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначено, що роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. При роз`ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Суд вказує на те, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли останнє є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що повинні здійснювати його виконання.

Згідно пункту 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» №7 від 20 травня 2013 року зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Суд також зазначає, що підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням судового рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. Водночас суд, роз`яснюючи рішення не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Відтак, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Суд звертає увагу на те, що стаття 254 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є оцінним поняттям, а доцільність роз`яснення судового рішення приймається на розсуд суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв (здоровий глузд, зрозумілість для звичайної розумної людини без юридичної освіти).

Виходячи з системного тлумачення положень статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тому, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане Кодексом адміністративного судочинства України.

Натомість, заявник просить суд роз`яснити не власне сам текст рішення, чи його резолютивну частину, а можливість вчинення відповідачем певних дій, враховуючи прийняте судом рішення, зокрема спосіб виконання такого рішення.

При цьому, посилання представника відповідача на те, що архівна особова справа на ім`я ОСОБА_1 не значиться не є аргументом незрозумілості рішення суду. Також, наявність архівної особової справи не міститься в переліку документів, який є обов`язковим при зверненні особи із заявою про виплату ОГД.

Також рішенням суду першої інстанції, яке залишене без змін рішенням суду апеляційної інстанції, встановлено, що дійсно, позивачем не надано до матеріалів справи документальних доказів, які б містили підстави звільнення позивача та відомостей щодо посади, з якої його звільнено.

При цьому, як вбачається з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0513787 від 01 листопада 2016 року, з 31 жовтня 2016 року позивачу встановлено І групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, що пов`язане з виконанням службових обов`язків під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії на засіданні №39 від 11 жовтня 2016 року визначено причинний зв`язок захворювання «захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків».

Відповідно до довідки від 09 липня 2018 року №7083/109/1008/18 та маршрутного листа №20 майор міліції ОСОБА_1 при участі в заходах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС знаходився в 30-км зоні у період з 12 вересня по 23 вересня 1986 року.

Тобто інвалідність позивача пов`язана із проходженням ним служби в органах внутрішніх справ та виконанням ним службових обов`язків під час проходження служби в органах внутрішніх справ щодо ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Крім того, суд апеляційної інстанції підтвердив, що відповідачем не надано жодних доказів того, що наданий позивачем пакет документів щодо призначення одноразової грошової допомоги не відповідав вимогам чинного законодавства, враховуючи безпідставність та протиправність відмови у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням І групи інвалідності, суд обґрунтовано дійшов висновку, що позивачем обрано вірний спосіб захисту порушеного права у цій частині, через що наявні підстави для задоволення позову у межах заявлених позивачем позовних вимог.

Таким чином, на думку суду, з урахуванням раціональності вищезазначених критеріїв доцільності роз`яснення судового рішення, а також наявності обґрунтування підстав прийняття судом рішення від 13 грудня 2021 року, у задоволенні заяви представника відповідача про роз`яснення рішення Окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 248, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника Головного управління МВС в Київській області про роз`яснення судового рішення від 13 грудня 2021 року в справі №640/3511/20 - відмовити.

Ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено.

У відповідності до вимог ст. ст. 293 та 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, встановлених статтею 294 цього Кодексу. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Б. Федорчук