Справа № 640/15208/22
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Шелест С.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиплати суми індексації грошового забезпечення з 01 січня 2017 року до 20 вересня 2018 року з встановленням базового місяця січень 2008 року;

- зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2017 року до 20 вересня 2018 року з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) січень 2008 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року вказаний адміністративний позов було повернуто позивачу.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо строку звернення до суду. Скаржник вказує на те, що згідно зі ст. 234 КЗпП України має право на поновлення строку для подачі позовної заяви про перерахунок грошового забезпечення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що підставою для звернення до суду стала незгода позивача із нарахованою сумою індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2017 року до 20 вересня 2018 року, виплаченою йому 30 липня 2021 року згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 09 серпня 2021 року № N3JQU6FA2FG5HIFQ.

Зверненню до суду з адміністративним позовом передувала заява від 14 липня 2022 року до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення, яка обґрунтована тим, що при її нарахуванні за відповідний період було застосовано неправильний базовий місяць.

Позивач зазначає, що вказану заяву відповідач отримав 19 липня 2022 року, проте відповіді не надав. У зв`язку з цим ОСОБА_1 10 вересня 2022 року звернувся до суду з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції встановив, що позовну заяву подано з пропуском строку, встановленого ст. 122 КАС України та ухвалою суду від 26 вересня 2022 року залишив позовну заяву без руху.

Позивач 03 жовтня 2022 року подав клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому посилається на положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України та просить врахувати, що індексація є складовою грошового забезпечення, в тому право на звернення до суду з позовом про її перерахунок не обмежується будь-яким строком.

Приймаючи рішення про повернення позовної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, у заяві про поновлення строку звернення до суду позивач посилається на положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України в редакції, яка втратила чинність. Інших причин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду позивачем у заяві не вказано.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

На час фактичної виплати позивачу суми індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2017 року до 20 вересня 2018 року, а саме - 30 липня 2021 року, положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України діяли у редакції, яка передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Разом з тим Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», що набрав законної сили 19 липня 2022 року, внесено зміни, зокрема, у ч. 2 ст. 233 КЗпП України і викладено її в такі редакції: «Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошує на тому, що судом першої інстанції не було враховано положення ст. 234 КЗпП України та не вирішено питання про поновлення строку звернення до суду.

Згідно зі ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Разом з тим суму індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2017 року до 20 вересня 2018 року було зараховано на картковий рахунок позивача 30 липня 2021 року, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 09 серпня 2021 року № N3JQU6FA2FG5HIFQ. З адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся 10 вересня 2022 року, тобто з дня виплати позивачу коштів, що належали йому при звільненні, до дня звернення до суду минуло більше року.

За таких обставин посилання позивача на положення ст. 234 КЗпП України як на підставу для поновлення строку звернення до суду є необґрунтованими.

Також колегія суддів враховує, що на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (19 липня 2022 року) та обмеження строку звернення до суду з позовом про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, річний строк, протягом якого ОСОБА_1 мав би право на поновлення строку звернення до суду згідно з ст. 234 КЗпП України ще не сплинув.

Відповідно ОСОБА_1 не був позбавлений можливості звернутися до суду в межах строку, визначеного ст. 234 КЗпП України, однак вчинив відповідні дії лише 10 вересня 2022 року, тобто більше ніж через рік з дня отримання суми індексації, яку позивач вважає неправильно розрахованою.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у ст. 123 КАС України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про повернення позовної заяви ОСОБА_1 з підстав пропуску строку звернення до суду без поважної причини.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 26 жовтня 2022 року та не можуть бути підставами для його зміни чи скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року про повернення позовної заяви - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

С.Б. Шелест