Справа № 420/12141/22
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2021 року №Ф-16579-52-У.

В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що оскаржувана вимога Головного управління ДПС в Одеській області є незаконною, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки за весь час поки позивач був зареєстрований фізичною особою-підприємцем, вона працювала на різних підприємствах, на різних посадах, що підтверджується записами у трудовій книжці, ЄСВ за вказаний період нараховували та сплачували роботодавці, а отже у позивача був відсутній обов`язок самостійно сплачувати ЄСВ за спірний період.

Відповідач - Головне управління ДПС в Одеській області вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (вхід.№ЕП/27167/22 від 20.09.2022 р.), зазначаючи, зокрема, що відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI (далі - Закон України №2464-VI) позивач являється платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та зазначено, що борг за позивачем почав формуватися саме з 2017 року. Тобто дії контролюючого органу щодо нарахування штрафної санкції у вигляді вимоги про сплату боргу № Ф-16579-52-У від 09.08.2021 року на суму 38 888,74 грн., є цілком законними. Контролюючий орган виконав належним чином вимоги чинного законодавства, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/12141/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу.

Ухвалою суду від 14.11.2022 р. витребувано від ОСОБА_1 належні, допустимі докази на підтвердження перебування позивача у трудових відносинах з ТОВ «Нютон Фарма ЛТД», ГП "Голден-Фарм", ТОВ "Майолі Україна, ТОВ «Фарма-Центр», ТОВ «Промофарма», ТОВ ВТФ "Фармаком", а також докази на підтвердження сплати останнім відповідних сум єдиного внеску до державного бюджету протягом спірного періоду. Зупинено провадження по справі № 420/12141/22, - до отримання витребуваних судом письмових доказів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду 05.12.2022 р. поновлено провадження у справі №420/12141/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.05.2006 року Болградською районною державною адміністрацією Одеської області здійснено державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , номер запису: 0001938..

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 було припинено з 23.07.2021 року, № запису 002001938. Підстава: власне рішення.

Відповідно до відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування, зокрема, з 2017 року по 2020 рік включно, за позивача єдиний внесок як за застраховану особу, в розмірі не менше мінімального, сплачували роботодавці: у період з 24.07.2017 року по 11.08.2017 року позивач працювала в ТОВ «Ньютон-Фарма ЛТД» на посаді менеджера по роботі з ключовими клієнтами, що підтверджується записами в трудовій книжці № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ; - в період з 12.02.2018 року по 31.05.2018 року ОСОБА_1 працювала в ГП "Голден-Фарм" на посаді менеджера з питань регіонального розвитку (записи №36 та №37 в трудовій НОМЕР_3 ); - у період з 04.06.2018 року по 03.09.2018 року ОСОБА_1 працювала в ТОВ "Майолі Україна" на посаді представника з реклами (записи № 38 та № 39 в трудовій книжці серії НОМЕР_4 ); - у період з 01.02.2019 року по 31.07.2019 року ОСОБА_1 працювала в ТОВ «Фарма-Центр» підтверджується індивідуальними відомості про застраховану особу, за формою ОК-5 вiд 21.07.2021 року; - у період з 01.08.2019 року по 31.12.2019 року ОСОБА_1 працювала в ТОВ «Промофарма», що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особy, формою ОК 5 від 21.07 2021 року; - у перiод 13.02.2020 року по лютий 2022 року ОСОБА_1 працювала в ТОВ ВТФ "Фармаком" на посаді менеджера з питань регіонального розвитку, а наразі - на посаді головного фахівця з розширення ринку збуту (записи №40).

Так, судом встановлено, що Головним управлінням ДПС в Одеській області відповідно до статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, сформовано та надіслано позивачеві Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2021 року №Ф-16579-52-У, в якій зазначено про наявність у ОСОБА_1 боргу зі сплати єдиного внеску на загальну суму 38 888,74 грн.

За даними відповідача, контролюючим органом єдиний внесок в інтегрованій картці платника єдиного внеску нараховано позивачеві у розмірі мінімального страхового внеску за 2017 2020 рік, зокрема: за звітний 2017 рік - 8448,00 грн.; за звітний 2018 рік 9 828,72 грн. ; за звітний 2019 рік 11016,72 грн.; та за 2020 рік 9595,30 грн. Всього: 38888,74.

Зокрема, відповідно до відомостей ІКП по платежу станом на 31.01.2021 р. проведено нарахування єдиного внеску у загальній сумі 38888,74 грн, у тому числі:

09.02.2018 року - 8448 грн. - нараховано розрахункову суму єдиного внеску за 2017 pік;

19.04.2018 року - 2457,18 грн. Нараховано ЄВ ФО-П, в тому числі на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 1 квартал 2018 року;

19.07.2018 року - 2457,18 грн. - нараховано ЄВ ФО-П, в тому числі на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 2 квартал 2018 року;

19.10.2018 року - 2457,18 грн. нараховано ЄВ ФО-П, в тому числі на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 3 квартал 2018 року;

21.01.2019 року - 2457,18 грн. нараховано ЄВ ФО-П, в тому числі на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 4 квартал 2018 року;

19.04.2019 року - 2754,18 грн. нараховано ЄВ ФО-П, в тому числі на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 1 квартал 2019 року; 1 19.07.2019 року - 2754,18 грн. нараховано ЄВ ФО-П, в т. ч. на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 1 квартал 2019 року; 1 19.07.2019 року - 2754,18 грн. нараховано ЄВ ФО-П, в т. ч. на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 2 квартал 2019 року;

21.10.2019 року - 2754,18 грн. нараховано ЄВ ФО-П, в тому числі на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 3 квартал 2019 року;

20.01.2020 року 2754,18 грн. - нараховано ЄВ ФО-П, в тому числі на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 4 квартал 2019 року;

21.04.2020 року - 2078,12 грн. нараховано СВ ФО-П, в тому числі на спрощеній системi оподаткування та фермерам за 1 квартал 2020 року;

20.07.2020 року - 1039,06 грн. - нараховано ЄВ ФО-П, в тому числі на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 2 квартал 2020 року;

19.10.2020 року - 3178,12 грн. - нараховано ЄВ ФО-П, в тому числі на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 3 квартал 2020 року;

19.01.2021 року - 3300 грн. - нараховано ЄВ ФО-П, в тому числі на спрощеній системі оподаткування та фермерам за 4 квартал 2020 року.

Не погоджуючись із вищевказаною Вимогою про сплату боргу (недоїмки), та вважаючи її протиправною, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування Вимоги Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2021 року №Ф-16579-52-У, є такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 1, ст. 3, п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами: законодавчого визначення умов і порядку його сплати; обов`язковості сплати; законодавчого визначення розміру єдиного внеску; прозорості та публічності діяльності органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб; державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці та фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до положень ст. 7, ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується, зокрема, для роботодавців на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для фізичних осіб підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Фізичні особи підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Згідно з положеннями п. 1, 2, 3 розділу VI «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 року №449 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за №508/26953 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення податковим органом своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий податковий орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Тобто, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Разом з цим, відносини щодо адміністрування ЄСВ при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї статусу ФОП Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не врегульовано.

Необхідними умовами для сплати особою ЄСВ на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ.

Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Так, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, для осіб, які зареєстровані як ФОП, але фактично не здійснюють та не ведуть господарську діяльність та не отримують доходу законодавством встановлений обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності, але лише за умови, що такі особи не є найманими працівниками.

При цьому, якщо особа, крім реєстрації як ФОП, ще є найманим працівником, така особа є застрахованою, а тому ЄСВ за неї сплачується роботодавцем, а сплата нею мінімального страхового внеску призведе до подвійної сплати ЄСВ, що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Зокрема, як встановлено судом, позивач є застрахованою особою і єдиний внесок за нього у спірний період регулярно нараховувався та сплачувався роботодавцем, що виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску позивачем окремо, оскільки це призведе до подвійної сплати такого внеску.

Судом з`ясовано, та зазначено вище, що позивач у період часу з 24.07.2017 року по 11.08.2017 року працювала в ТОВ «Ньютон-Фарма ЛТД» - на посаді менеджера по роботі з ключовими клієнтами, що підтверджується записами в трудовій книжці № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ; - в період з 12.02.2018 року по 31.05.2018 року ОСОБА_1 працювала в ГП "Голден-Фарм" на посаді менеджера з питань регіонального розвитку (записи №36 та №37 в трудовій НОМЕР_3 ); - у період з 04.06.2018 року по 03.09.2018 року ОСОБА_1 працювала в ТОВ "Майолі Україна" на посаді представника з реклами (записи № 38 та № 39 в трудовій книжці серії НОМЕР_4 ); - у період з 01.02.2019 року по 31.07.2019 року ОСОБА_1 працювала в ТОВ «Фарма-Центр» підтверджується індивідуальними відомості про застраховану особу, за формою ОК-5 вiд 21.07.2021 року; - у період з 01.08.2019 року по 31.12.2019 року ОСОБА_1 працювала в ТОВ «Промофарма», що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особy, формою ОК 5 від 21.07 2021 року; - у перiод 13.02.2020 року по лютий 2022 року ОСОБА_1 працювала в ТОВ ВТФ "Фармаком" на посаді менеджера з питань регіонального розвитку, а наразі - на посаді головного фахівця з розширення ринку збуту (записи №40), тобто у вказаному періоді була найманим працівником.

Так, за вказані періоди, які, у тому числі, охоплюють строк, за який позивачеві нараховано суми єдиного внеску, вище окресленими підприємствами здійснювались відрахування єдиного соціального внеску за позивача, що, серед іншого, підтверджується наявною у справі Довідкою Пенсійного фонду України форми ОК-5 Індивідуальні відомості про застраховану особу від 22.11.2022 року.

Окрім того, при прийнятті рішення по даній справі суд також враховує, що обставини безпідставності нарахування ОСОБА_1 ЄСВ спірних сум за попередні періоди вже були предметом розгляду по справі №420/13750/21 від 21.09.2022 р., рішенням в межах котрої задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 04.02.2021 року № Ф-16579-52У. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2021р. №Ф-16579-52У.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зокрема, у вказаному Рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2022 р. по справі № 420/13750/21, встановлено, що з 01 січня 2017 року позивачка, перебуваючи на обліку у контролюючому органі як фізична особа - підприємець та, будучи платником єдиного внеску, зобов`язана була сплачувати єдиний внесок, у розмірі, встановленому статтею 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску загальнообов`язкове державне соціальне страхування», навіть у разі відсутності здійснення підприємницької діяльності.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у період з 15.08.2005 року по теперішній час ОСОБА_1 працювала, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_5 .

Пункт 14.1.195 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дає визначення поняттю «працівник» - це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

Разом з цим слід зазначити, що згідно з п. 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску загальнообов`язкове державне соціальне страхування» ЄСВ - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктами 3 і 10 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску загальнообов`язкове державне соціальне страхування» надано визначення поняттям: застрахована особа - це фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок; страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Як встановлено абзацом другим пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є роботодавці, а саме підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується:

- для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

У той же час відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї права на здійснення незалежної професійної діяльності, яку особа фактично не здійснює, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не врегульовано.

Таким чином, позивачка документально підтвердила, що з 15.08.2005 року є найманим працівником, отже в розумінні Закону України «Про збір та облік єдиного внеску загальнообов`язкове державне соціальне страхування» є застрахованою особою, і єдиний внесок за неї нараховує та сплачує роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску позивачем як фізичною особою - підприємцем.

Інше тлумачення законодавства щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДПС і зареєстровані як фізичні особи - підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Вищеокреслене рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2022 р. по справі №420/13750/21 набрало законної сили 29.10.2021 року.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню, шляхом визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2021 року №Ф-16579-52-У.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, є правомірними, а отже підлягають задоволенню, з вищеокреслених підстав.

Керуючись ст.ст.72-76, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати Вимогу Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2021 року №Ф-16579-52-У.

3. Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) сплачений судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.