Справа № 640/13354/21
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 грудня 2022 року

м. Київ

справа №640/13354/21

провадження № К/990/33049/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Данилевич Н. А., Шевцової Н. В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Київській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

25 листопада 2022 року зазначена касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції за допомогою підсистеми «Електронний суд».

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Верховний Суд на підставі частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» проаналізував ухвалені у цій справі судові рішення й установив, що позивач, звернувшись до суду з цим позовом, заявила такі вимоги:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції України в Київській області Нєбитова А.В. від 13 квітня 2021 року № 105о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції з посади поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області на підставі пункту 7 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - за власним бажанням;

- поновити ОСОБА_1 на посаді, що є рівнозначною посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області;

- стягнути з Головного управління національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 квітня 2021 року по дату ухвалення судового рішення, з урахуванням проведених виплат;

- допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми платежу за один місяць;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення у цій справі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2022 року скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Національної поліції в Київській області Нєбитова А.В. від 13 квітня 2021 року № 105о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції з посади поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області на підставі пункту 7 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 14 квітня 2021 року.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 квітня 2021 року до 01 листопада 2022 року у сумі 212647,68 грн (двісті дванадцять тисяч шістсот сорок сім гривень шістдесят вісім копійок).

Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за 1 місяць допущено до негайного виконання.

Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції відповідач подав касаційну скаргу.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Своєю чергою, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Аналіз доводів касаційної скарги у сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Передбачених підпунктом «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обставин суд касаційної інстанції не вбачає.

Посада публічної служби, яку обіймав позивач та у зв`язку зі звільненням з якої виник цей спір (старший сержант поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області), не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з останнім під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, розуміються, зокрема, керівників державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, юрисдикція яких поширюється на територію одного або кількох районів, міста республіканського в Автономній Республіці Крим або обласного значення, району в місті, міста районного значення.

На підставі викладеного Верховний Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, а встановлення законодавцем «розумних обмежень» у праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За наведеного правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Національної поліції України в Київській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року у справі № 640/13354/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді Н. А. Данилевич

Н. В. Шевцова