Справа № 420/14795/22
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2022-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС в Одеській області №3776-п від 07.10.2022 року "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )", оскільки він винесений з порушенням вимог чинного законодавства, а саме за відсутності належним чином вказаних та обґрунтованих підстав для проведення фактичної перевірки позивача. Вказує, що в оскаржуваному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні порушення податкового та/або іншого законодавства, окрім як на норми, що регулюють питання призначення перевірки, пп.80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України без зазначення конкретної інформації про порушення позивачем норм податкового законодавства. Підставою для прийняття спірного наказу слугували лист ДПСУ від 22.09.2022 року №11238/7/99-00-07-04-03-07 та доповідна записка ГУ ДПС в Одеській-області від 03.10.2022 року №2209/15-32-07-06-11 , але зі змісту останніх не вбачається, що у відповідача на момент винесення наказу була отримана в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби. З огляду на зміст пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України така інформація повинна бути отримана саме від державних органів чи органів місцевого самоврядування, а не від самих органів податкової служби. Така інформація не може бути отримана із службових документів відповідача. Тобто, вказані лист та доповідна записка не можуть слугувати підставою для призначення фактичної перевірки у відповідності до приписів п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, оскільки їх наявність не свідчить про отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення податкового законодавства. Вказані лист та доповідна записка також не містять жодних ідентифікуючих ознак джерел, з яких було отримано відповідну інформацію, а сама викладена інформація ґрунтуються виключно на припущеннях. У зазначеному листі відсутні будь-які виявленні факти правопорушень з боку позивача, лише йде мова про можливі ризики здійснення діяльності позивача та інших осіб з порушенням порядку проведення розрахунків, без видачі фіскальних розрахункових документів, тобто про ймовірні абстрактні порушення в цій сфері, а повинні містити конкретні порушення позивачем законодавства, контроль за яким покладено на податкові органи. Аналогічна правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року по справі №820/4891/18.

Також позивач зазначає, що п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України не передбачено проведення фактичної перевірки з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками. Такі підстави визначені п.п.80.2.7 п.80.2 ст.80 ПК України.

Таким чином, позивач вважає наказ протиправним, необгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки безпосередньо порушує права, інтереси позивача.

Ухвалою від 20.10.22 відкрито спрощене провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи без виклику представників сторін у письмовому провадженні.

07.11.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Головне управління ДПС в Одеській області не погоджуються з виставленими позовними вимогами, вважає доводи позивача необґрунтованими та повністю безпідставними. Головним управлінням ДПС в Одеській області у відповідності до вимог п.п. 191.1.4 п. 191.1 ст. 191, п.п. 191.1.14 п. 191.1 ст. 191, ст.. 20, п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України прийнято наказ від 07.10.2022 року № 3776-п "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )". Підставою прийняття наказу слугувало отримання листа Державної податкової служби України від 22.09.2022 року № 11238/7/99-00-07-04-03-07 із додатками, згідно якого було повідомлено, що "виявлено мережу магазинів роздрібної торгівлі продуктами харчування, що здійснює діяльність з системними порушеннями порядку проведення розрахунків. В переважній більшості розрахунки із покупцями здійснюються без застосування РРО / ПРРО, а покупцям видаються не фіскальні розрахункові документи. Такі ж рорахункові документи видаються і при оплаті товарів з допомогою банківської платіжної карти. За наявною в ДПС інформацією, на сьогодні, під цим брендом працює понад 50 торгівельних об`єктів на території 2 областей (Київська та Одеська) та м. Києва (перелік адрес діяльності додається ). За посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 в мережі Інтернет розміщено сайт компанії, яка здійснює як виробництво молочної продукції та її продаж кінцевому споживачу через мережу власних магазинів. Крім того компанія розвиває франчайзингову мережу під власним брендом. В презентаційних матеріалах на інтернет-сайті компанії повідомляється, що середній прибуток магазину становить 900 тис. гривень, а це близько 10 млн. грн. на рік. Враховуючи, що такий вид діяльності здійснюється переважно через суб`єктів господарювання - фізичних осіб на спрощеній системі оподаткування, річнийдохіду понад 10 млн. грн. значно перевищує максимально допустимий обсяг доходу платників податків на спрощеній системі, а це в свою чергу свідчить про велику ймовірність продажу товарів без застосування РРО/ПРРО". Враховуючи визначені обставини, Державною податковою службою України зазначено про необхідність проведення фактичної перевірки з визначених питань, а зокрема, магазину, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , який використовується у господарській діяльності ФОП ОСОБА_1 .

У відповідності до даного наказу та направлень на перевірку від 10.10.2022 № 7827 та № 7831 12.10.2022 року о 16 год. 50 хв. був здійсненний вихід співробітниками Головного управління ДПС в Одеській області, головними державними інспекторами відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області Сапега Віктором Ігоровичем та ОСОБА_2 з метою проведення фактичної перевірки магазину за адресою АДРЕСА_1 , який використовується у господарській діяльності ФОП ОСОБА_1 , юридична адреса: АДРЕСА_2 . Посадовими особами було пред`явлено службові посвідчення та надано копію наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 07.10.2022 року № 3776-п та направлення на перевірку 10.10.2022 року № 7827 та № 7831 працівнику даного магазину ОСОБА_3 (згідно повідомлення ФОП ОСОБА_1 від 08.08.2022 про прийняття працівника на роботу згідно наказу № 5-К). Однак, працівник магазину ОСОБА_3 було відмовлено посадовим особам Головного управління ДПС в Одеській області у допуску до проведення фактичної перевірки. Причини недопуску у проведенні перевірки не було зазначено. Посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області складено акт відмови від допуску до перевірки від 12.10.2022 року о 16 год. 50 хв. ОСОБА_3 відмовився від підпису даного акту, у зв`язку з чим було складено акт про відмову від підпису від 12.10.2022 № 1750/15-32-07-06.

21.11.2022 до суду представником позивача надана відповідь на відзив, в якій звертає увагу суду про те, що в листі ДПСУ від 22.09.2022 №11238/7/99-00-07-04-03-07 та доповідній записці ГУ ДПС в Одеській-області від 03.10.2022 №2209/15-32-07-06-11 викладені припущення посадових осіб податкового органу, а не інформація від державних органів та органів місцевого самоврядування про можливі порушення позивачем податкового законодавства. Така інформація повинна бути отримана саме від державних органів та органів місцевого самоврядування, а не від самих органів податкової служби або службових документів відповідача.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою - підприємцем, здійснює підприємницьку діяльність у магазині " ОСОБА_4 від фермера" за адресою АДРЕСА_3 .

12.10.2022 в магазин прибули головні державні інспектори ДПС , які пред`явили наказ №3776-п від 07.10.2022 про проведення фактичної перевірки, направлення, службові посвідчення.

Працівник позивача відмовив у допуску до проведення перевірки, тому посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області складено акт відмови від допуску до перевірки від 12.10.2022 року о 16 год. 50 хв. (акт суду не наданий).

З матеріалів справи вбачається, що в наказі Головного управління ДПС в Одеській області №377б-п від 07.10.2022 "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 )" зазначено, що з метою здійснення контролю щодо, дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійсненні платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензії, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотриманні роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), на підставі ст. 20, пп 75.1.3. п. 75.1. ст. 75, п.п.80.2.2 п. 80.2 ст. 80, пп. 69.2. п. 69 XX розділу ПК України, провести з 10.10.2022 фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , податкова адреса АДРЕСА_4 , адреса господарського об`єкту АДРЕСА_3 , тривалістю 10 діб, перевірку провести за період діяльності з 04.01.2022 по дату закінчення фактичної перевірки.

Як стверджує відповідач, підставою на винесення оскаржуваного наказу був лист ДПСУ від 22.09.2022 року №11238/7/99-00-07-04-03-07 та доповідна записка ГУ ДПС в Одеській області від 03.10.2022 року №2209/15-32-07-06-11.

В листі ДПС України від 22.09.2022 № 11238/7/99-00-07-04-03-07, яке було скеровано відповідачу, вказано, що не всі суб`єкти господарювання дотримуються вимог щодо обов`язкового застосування реєстраторів розрахункових операцій/програмних реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО /ПРРО) при продажу товарів, а деякі з них здійснюють свою діяльність з порушенням порядку проведення розрахунків умисно, нехтуючи встановленими зобов`язаннями та з корисливих мотивів. Так ДПС виявлено мережу магазинів роздрібної торгівлі продуктами харчування, що здійснює діяльність з системними порушеннями порядку проведення розрахунків, в переважній більшості розрахунки з покупцями здійснюються без застосування РРО/ПРРО, а покупцям видається не фіскальні розрахункові документи. Такі ж розрахункові документи видаються і при оплаті товарів за допомогою банківської платіжної картки. На сьогодні під цим брендом працює понад 50 торгівельних об`єктів на території Київської та Одеської областей та м. Києва. За посиланням https://molokoferma.com.ua в мережі інтернет розміщено сайт компанії, яка здійснює як виробництво молочної продукції та її продаж кінцевому споживачу через мережу власних магазинів. (до листа доданий перелік адрес розміщення магазинів "Молоко від фермера", в тому числі за адресою АДРЕСА_1 ). ДПС України зазначає, що такий вид діяльності здійснюється переважно через суб`єктів господарювання - фізичних осіб на спрощеній системі оподаткування, річний дохід у понад 10млн. грн. перевищує максимально допустимий обсяг доходу платників податків на спрощеній системі оподаткування, а це свідчить про велику ймовірність продажу товарів без застосування РРО /ПРРО. Доручено ГУ ДПС у Київській, Одеській областях, м. Києві за відсутності інформації про суб`єктів господарювання, що здійснюють господарську діяльність в мережі магазинів "Молоко від фермера", провести обстеження торгівельних об`єктів з метою їх встановлення; після визначення суб`єктів господарювання дослідити питання наявності у них РРО /ПРРО, обсягів проведених через них розрахункових операцій, а також достатності трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності з дотриманням вимог трудового законодавства. Необхідно врахувати, що торгівельні об`єкти працюють щоденно 12 год. На день, 84 години на тиждень, тому на один об`єкт має бути працевлаштоване не менше двох працівників. У разі відсутності на торгівельному об`єктів РРО/ПРРО, невидачі розрахункових документів, обсягів продажу товарів менше за 450 тис. грн. або недостатності трудових ресурсів, для забезпечення діяльності торгівельних об`єктів, організувати та провести фактичні перевірки суб`єктів або об`єктів торгівлі, з урахуванням Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірки платників податків, затвердж. наказом ДПС України від 04.09.2020 № 470.

Доповідна записка начальника управління податкового аудиту ГУ ДПС в Одеській області Д.Марченко на ім`я заступника начальника Головного управління ДПС в Одеській області В.Попова від 03.10.2022 № 2209/15-32-07-06-11 свідчить, що виявлено 5 суб`єктів господарської діяльності, які здійснювали діяльність в мережі магазинів "Молоко від фермера", в тому числі ФОП ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , викладена пропозиція проведення фактичних перевірок в цих суб`єктів господарювання, в тому числі позивач, вказані відомості про зареєстровані ПРРО. Доповідна записка має резолюцію керівника "Дозволяю".

Не погоджуючись з прийнятим наказом, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуваню, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 року (далі - Податковий кодекс).

Положеннями статті 62 Податкового кодексу України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом:

- ведення обліку платників податків;

- інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів;

- перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

- моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Право на проведення перевірки, в тому числі фактичної перевірки, визначено положеннями підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу.

Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) - Контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.п. 20.1.4, п.п.20.1.6, п.п. 20.1.9, п.п. 20.1.13 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи, серед іншого мають такі права: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки; доступу під час проведення перевірок до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування та/або можуть бути джерелом погашення податкового боргу.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ч. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з положеннями пп. 75.1.3. п. 75.1 ст. 73 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави та порядок проведення фактичної перевірки визначені у ст.80 ПК України.

Так, цією статтею передбачено наступне. Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п.80.1 ст. 80 ПКУ). Згідно з п.п.80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Інша підстава для фактичної перевірки вказана в пп. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПКУ - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Наведена у спірному наказі мета проведення фактичної перевірки узгоджується з положеннями пункту 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПКУ, в якому визначені цілі такого виду перевірок.

В свою чергу, згідно з п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Позивач стверджує про невідповідність спірного наказу цим вимогам, оскільки, на його думку, в ньому зазначені підставі для її проведення, які передбачені у пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПКУ, були відсутні, і взагалі не має посилань на пп. 80.2.7 ПКУ, хоча однієї з цілей перевірки вказано перевірка дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідач заперечує проти цього, зазначаючи, що в спірному наказі є посилання на пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, як на підставу для проведення фактичної перевірки, яким передбачено, що підставою для проведення перевірки - це наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

В пункті 81.1 ст.81 ПК України викладені вимоги до наказу на проведення перевірки, відповідно до яких в наказі обов`язково зазначаються наступні відомості: дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

У наказі є посилання на пп. 80.2.2 п.80.2 ст. 80 ПКУ та вказано, що перевірка проводиться з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Таким чином, наказ має містить посилання на підстави для проведення перевірки, визначені Податковим Кодексом.

Будь-яку іншу інформацію вказувати в наказі податковим законодавством не вимагається, як не потрібно і детально відображати в наказі зміст інформації, що стала підставою для проведення фактичної перевірки, її відсутність в наказі це не є підставою для його скасування, як протиправного.

Разом з тим, судом встановлено, що в оскаржуваному наказі вказані не всі підстави для проведення фактичної перевірки (норми Податкового кодексу), зазначений тільки пп. 80.2.2 ПКУ та його зміст, але не зазначений п.п. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПКУ, що є обов`язковим в даному випадку, оскільки в наказі зазначено, що також буде перевірятись дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Відповідач ніяким чином не пояснив причин вказаного порушення.

Також суд вважає, що для проведення фактичної перевірки мають існувати вказані вище фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаними правовими нормами при призначенні (проведенні) такої перевірки, тобто, підстави для здійснення перевірки мають бути підтверджені іншими доказами.

Суд розглянув доводи відповідача, що підставою для призначення фактичної перевірки позивача слугував лист ДПСУ від 22.09.2022 року №11238/7/99-00-07-04-03-07 та доповідна записка ГУ ДПС в Одеській області від 03.10.2022 року №2209/15-32-07-06-11, які на думку відповідача містять інформацію щодо необхідності перевірки позивача.

На думку суду, вказані документи не містять обов`язкової до виконання вказівки щодо перевірки всіх без виключень об`єктів та суб`єктів торгівлі мережи магазинів "Молоко від фермера", в тому числі об`єкт торгівлі позивача, а навпаки ДПС України зазначено, що необхідно провести обстеження торгівельних об`єктів з метою їх встановлення; після визначення суб`єктів господарювання дослідити питання наявності у них РРО/ПРРО, обсягів проведених через них розрахункових операцій, а також достатності трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності з дотриманням вимог трудового законодавства. У разі відсутності на торгівельному об`єктів РРО/ПРРО, невидачі розрахункових документів, обсягів продажу товарів менше за 450 тис. грн. або недостатності трудових ресурсів, для забезпечення діяльності торгівельних об`єктів, організувати та провести фактичні перевірки суб`єктів або об`єктів торгівлі.

Тобто, попередній аналіз діяльності суб`єкта господарювання має свідчити про можливі порушення. Як вбачається з доповідної записки начальника управління податкового аудиту ГУ ДПС в Одеській області Д.Марченко на ім`я заступника начальника Головного управління ДПС в Одеській області В.Попова від 03.10.2022 № 2209/15-32-07-06-11, ніякого попереднього аналізу діяльності позивача не здійснено, не встановлено наявність чи відсутність найманих працівників, їх кількість, вказано тільки про реєстрацію за ФОП двох програмних РРО, разом тим відсутні відомості про обсяг розрахункових операцій, які проводились через ПРРО.

Отже, ці два документа, надані в якості підстав для призначення фактичної перевірки позивача, не пояснюють яким чином встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) встановлені факти сумнівності в дотриманні підприємцем вимог чинного законодавства; немає попереднього аналізу діяльності позивача на підставі податкової інформації, яке є в користуванні відповідача. Єдиною підставою є факт здійснення господарської діяльності саме в магазині "Молоко від фермера".

Згідно зі ст. 1 Закону "Про інформацію" під інформацією розуміють будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, а відповідно до ст. 16 Закону податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами. Збір податкової інформації здійснюється відповідно до ст. 72 ПК України. Податкова інформація може надходити від платників податків і податкових агентів, від органів виконавчої влади і органів місцевого самоврядування, від банків та інших фінансових установ, від підрозділів податкової служби і митних органів, від банків, інших фінансових установ, від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів, від центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері цифрової економіки, тощо.

Так, наприклад, інформація може бути отримана від фізичних осіб, які або самі працюють без належного оформлення, або є свідками того, як працюють інші, або мають підстави вважати, що такі порушення здійснюються. Вони можуть звернутися в порядку, встановленому Законом про звернення громадян, до народних депутатів, до прокуратури, інших державних органів і навіть до Президента України. Така інформація може поступати також від податкової міліції, органів МВС, прокуратури. Опубліковані в ЗМІ матеріали також можуть містити таку інформацію

У відповідності до вимог пп. 72.1.1.4 п. 72.1 ст. 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі електронні копії розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів. Для цілей цього підпункту терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Згідно пункту 74.3 статті 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

У документах, які стали підставою призначення фактичної перевірки, немає аналізу звітності позивача щодо наявності найманих працівників, звітності, пов`язаної з застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, хоч маючи ПРРО, позивач подає до органів ДПС по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці у пам`яті РРО або пам`яті модемів, які до них приєднані.

На думку суду, документи, на підставі яких прийнято оскаржуваний наказ, повинні містити інформацію про хоча і можливі , проте конкретні порушення позивачем законодавства, контроль за яким покладено на податкові органи. При цьому суд не погоджується з аргументами позивача, що інформація має надійти від інших, крім податкових органів, суб`єктів владних повноважень. Цілком достатньо самого факту отримання такої інформації, і діюче законодавство не забороняє отримувати таку інформацію від податкових органів, навпаки, тільки податкові органи і мають інформацію про річний дохід підприємця, обсяги проведених через РРО/ПРРО розрахункових операцій, інформацію про найманих працівників, режим роботи об`єкта торгівлі, та інше.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вищезазначені судом обставини свідчать про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування спірного наказу про проведення фактичної перевірки, доводи відповідача зазначених висновків суду не спростовують.

Суд вважає, що, спірний наказ Головного управлінні ДПС в Одеській області №377б-п від 07.10.2022 року "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )" не відповідає визначеним у ч.2 ст.2 КАС України критеріям для оцінки рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки прийнятий не у спосіб, передбачений Податковим кодексом України, внаслідок не зазначення в ньому всіх обов`язкових та передбачених ПКУ підстав для проведення такої перевірки, та фактичної відсутності таких підстав.

За вказаних обставин оскаржуваний наказ не відповідає вимогам ПК України, є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування наявності правових підстав для винесення оскаржуваного наказу.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено 2481 грн. судового збору.

З огляду на задоволення позовних вимог та згідно із ст.139 КАС України судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 243- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС в Одеській області №3776-п від 07.10.2022 року "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )".

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (6) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2481 грн грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В.Хом`якова