Справа № 640/6663/22
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року м. Київ № 640/6663/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна», про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у якому просить суд скасувати постанову від 20.12.2021 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках в ВП № 65691737, відкритого з примусового виконання виконавчого листа № 826/3208/16 від 16.11.2020 Окружного адміністративного суду міста Києва про накладення штрафу на Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у сумі 10200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що оскаржувана постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду є протиправною та підлягає скасуванню, позаяк, державним виконавцем не було враховано при її прийнятті того, що судове рішення, на примусове виконання якого видано виконавчий документ, виконано Департаментом ще до відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.08.2022 поновлено позивачу строк звернення до суду з даним позовом, відкрито провадження в справі та призначено судове засідання на 18.08.2022. Витребувано у відповідача завірені належним чином матеріали ВП № 65691737.

Також, судом було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» ().

11.08.2022 до суду від відповідача надійшли завірені належним чином матеріали ВП № 65691737, а також, подано відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначив про те, що за невиконання рішення суду державним виконавцем 25.10.2021 винесено постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 5100 грн. та зобов`язано боржника виконати рішення суду, про що повідомити державного виконавця. У зв`язку з повторним невиконанням боржником рішення суду, державним виконавцем 20.12.2021 винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 10200 грн. Відповідач наголошує на тому, що при прийнятті оскаржуваної постанови діяв у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження».

18.08.2022 до суду від сторони відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання судовим рішенням у справі № 640/34290/21 законної сили, предметом розгляду у якій є постанова про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн. (перший штраф у виконавчому провадженні).

31.08.2022 позивачем подано до суду пояснення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

08.09.2022 у судовому засіданні судом ухвалено продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі до набрання судовим рішенням у справі № 640/34290/21 законної сили, предметом розгляду у якій є постанова про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн., з урахуванням положень ст. 236 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, адже наведені у вказаному клопотанні обставини, не містять підстав, з яких неможливо розглянути дану справу, а також, матеріали даної справи містять всі необхідні докази, які дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом розгляду даної справи та прийняти рішення за наслідком судового розгляду, що повністю узгоджується з нормами п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Як вбачається із матеріалів даної справи, на виконанні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 65691737 з примусового виконання виконавчого листа № 826/3208/16, виданого 16 листопада 2020 року Окружним адміністративним судом міста Києва про зобов`язання Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» (Товариство з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» від 30 грудня 2015 року про переоформлення дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -10069 від 07 жовтня 2015 року.

25 жовтня 2021 року в ході виконання вищезазначеного виконавчого провадження державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу за невиконання без поважних причин боржником рішення суду в розмірі 5100,00 грн.

Також, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (ВПВР Департаменту ДВС МЮУ) Торбинською О.М. 20.12.2021 було накладено штраф на Департамент у сумі 10200,00 грн.

Позивач вважає постанову про накладення штрафу в розмірі 10200 грн. у виконавчому провадженні протиправною та такою, що підлягає скасуванню, що зумовило звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Спеціальним Законом, що здійснює регулювання правовідносин, які склалися в процесі судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів є Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06. 2016 (далі - Закон № 1404-VIII).

У силу змісту статей 1, 5 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VIII, передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до норм частини другої статті 74 Закону № 1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно змісту частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Нормами частини третьої статті 18 Закону № 1404-VІІІ, передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень частин першої-другої статті 63 Закону № 1404-VІІІ, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону № 1404-VІІІ, визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, постанова про накладення штрафу виноситься державним виконавцем стосовно боржника, у разі невиконання без поважних причин останнім рішення суду.

Тож, з наведеного слідує, що вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен був встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання.

При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених статтею 18 Закону №1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження своїх обов`язків.

З аналізу вищевикладених приписів Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що державному виконавцю надані повноваження щодо накладення стягнення у вигляді штрафу, проте постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте, не зробив цього.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 31.03.2020 по справі № 640/11079/19, накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем.

Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення, слід з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання, сам по собі не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Отже, державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Тобто, державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

Судом досліджено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2017 року в адміністративній справі № 826/3208/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» («Тедіс Україна») до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Центр надання адміністративних послуг міста Києва про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, позов задоволено частково та визнано протиправними дії Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо не переоформлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» (Товариство з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна») () дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -10069 від 07.10.2015; зобов`язано Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» (Товариство з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна») () від 30.12.2015 про переоформлення дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -10069 від 07.10.2015р. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 апеляційну скаргу Департаменту було залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2017 у справі № 826/3208/17 - без змін.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишено без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 залишено без змін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2021 відмовлено в задоволенні заяв від 21.12.2020 ТОВ "ТЕДІС УКРАЇНА" про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання по адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2021 р. було задоволено. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2021 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Виконавчого органу Київське: міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії - скасовано. Заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» (за вих. № 1428/ГО/ЮД від 17.12.2020 р. та вих. № 1429/ГО/ЮД від 17.12.2020 р.) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання по справі № 826/3208/16 - задоволено. Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання по справі № 826/3208/16 від 16.11.2020 р., визнавши поважними причини пропуску такого строку.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (ВПВР Департаменту ДВС МЮУ) ВП № 65691737 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 826/3208/16 від 16.11.2020 Окружного адміністративного суду міста Києва. Копія постанови державного виконавця від 07.06.2021 у ВП № 65691737 надійшла до Департаменту 15.06.2021, що підтверджується реєстраційним номером 064/10761. Відповідно до п. 2 резолютивної частини постанови, боржнику надано строк на добровільне виконання рішення протягом 10 робочих днів.

Позивач наголошує на тому, що, у строки на добровільне виконання рішення, Департаментом були надані відомості про добровільне виконання виконавчого листа № 826/3208/16 (фіскальний чек від 18.06.2021).

Однак, за № 064/23454 на адресу Департаменту надійшла постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25.10.2021 ВП № 65691737 про накладення штрафу на Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за невиконання без поважних причин рішення Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/3208/16 у сумі 5100,00 грн.

Також, від Департаменту ДВС ВПВР на адресу Департаменту надійшло подання про кримінальне правопорушення в рамках адміністративної справи № 826/3208/16, що підтверджується реєстраційним номером 064/2599. Позивач також вказує на те, що при ознайомленні з поданням позивачу стало відомо, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (ВПВР Департаменту ДВС МЮУ) Торбинською О.М. 20.12.2021 було накладено штраф на Департамент у сумі 10200,00 грн., однак копію постанови Департаментом не було отримано, що вказує про не направлення державним виконавцем копії постанови на адресу Департаменту, інформацію було отримано після ознайомлення 23.02.2022 з Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень.

Позивач наголошує на тому, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (ВПВР Департаменту ДВС МЮУ) Торбинською О.М. були порушені вимоги Закону України «Про виконавче провадження» при проведенні виконавчих дій в рамках вказаного провадження в частині накладення штрафу.

Слід звернути увагу на те, що судове рішення у справі № 826/3208/16 набрало законної сили 18 травня 2017 року.

Згідно із частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Набрання законної сили рішенням покладає на боржника обов`язок стосовно його обов`язкового виконання вже в силу самого набрання ним законної сили та не потребує додаткового примусу для його виконання.

Так, наявними в матеріалах справи листом від 10 січня 2018 року (тобто після набрання рішенням законної сили) представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» звернувся до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявами щодо поновлення розгляду заяви про переоформлення дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -10069 від 07 жовтня 2015 року у зв`язку зі зміною 24 травня 2016 року найменування ТОВ «ТК «Мегаполіс-Україна» на ТОВ «Тедіс-Україна» та з урахуванням заяви від 30 грудня 2015 року про переоформлення дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами у зв`язку зі зміною місцезнаходження ТОВ «ТК «Мегаполіс-Україна».

У відповідь на вказане звернення та на підставі ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року в справі № 826/3208/16, було розглянуто заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» щодо переоформлення дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами з урахуванням заяви від 30 грудня 2015 року.

Листом від 15 грудня 2017 року № 064-13335, Управління екології та природних ресурсів Департаменту (яке за дорученням останнього здійснило розгляд заяви Товариства) повідомило, що товариство має право продовжувати провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності на підставі виданого раніше такому товариству документа дозвільного характеру.

Факт надіслання Департаментом листа № 064-13335 від 15 грудня 2017 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Тедіс-Україна» представником останнього не спростовано. Натомість, змістом листа від 10 січня 2018 року № 26/ГО/ЮД підтверджується, що 27 грудня 2017 року Товариством було отримано лист Управління екології та природних ресурсів Департаменту від 15 грудня 2017 року № 064-13335.

При цьому, матеріали справи не містять доказів оскарження Товариством з обмеженою відповідальністю «Тедіс-Україна» вказаної наданої відповіді на виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року в справі № 826/3208/16.

Суд звертає увагу, що резолютивна частина рішення в справі № 826/3208/16 містить зобов`язання Департаменту виключно розглянути заяву Товариства по суті, без конкретизації варіантів та наслідків такого розгляду.

Водночас, наявні матеріали справи, на думку суду, підтверджують факт розгляду по суті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» щодо переоформлення дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, в т.ч. з урахуванням заяви від 30 грудня 2015 року.

Проте, незгода зі змістом такого розгляду може бути предметом судового оскарження, однак представником третьої особи таких відомостей суду не повідомлено та не надано відповідної інформації, зокрема, і в частині спростування даних щодо користування джерелом стаціонарного забруднення на підставі дозволу № -10069 від 07 жовтня 2015 року у період з грудня 2015 року по 2022 рік, тобто без здійснення переоформлення такого дозволу.

Наведене, на думку суду, свідчить про вжиття позивачем заходів щодо розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс-Україна» по суті та, як наслідок, безпідставність тверджень державного виконавця про відсутність у нього інформації станом на 20.12.2021 щодо виконання боржником рішення суду.

Факт повідомлення позивачем про вчинені ним дії стосовно забезпечення розгляду по суті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс-Україна» підтверджується листом від 18 червня 2021 року та наявними в матеріалах справи доказами його надіслання органу державної виконавчої служби.

Стосовно того, що заява стягувача про примусове виконання рішення суду надійшла до органу виконавчої служби у 2021 року, що на думку державного виконавця, є доводом на підтвердження того, що добровільно боржником не вжито належних заходів для виконання такого рішення, суд враховує, що положення Закону № 1404-VIII, не містять законодавчо визначеного обов`язку здійснення перевірки виконання рішення суду, за примусовим виконанням якого звернувся стягувач, до моменту відкриття виконавчого провадження. При цьому, отримання виконавчого документа, який відповідає усім законодавчо визначеним вимогам, є підставою для його пред`явлення. Можливість виконання рішення до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження прямо визначена нормами чинного законодавства, відповідно, пред`явлення стягувачем виконавчого документа до виконання не завжди є свідченням відсутності вжитих з боку боржника дій з метою виконання судового рішення. Саме в ході виконавчого провадження та вчинюваних в його межах дій державному виконавцю належить виконати обов`язок здійснити перевірку виконання рішення суду. В строки на добровільне виконання рішення, які надаються постановою про відкриття виконавчого провадження, можуть надаватися відомості про добровільне його виконання і до моменту відкриття виконавчого провадження.

Водночас, відомостям, наведеним у листі позивача від 18 червня 2021 року державним виконавцем не надано жодної оцінки.

За таких обставин, суд не приймає доводи відповідача в даній частині, як необґрунтовані.

Також, суд звертає увагу на те, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (ВГІВР Департаменту ДВС МЮУ) при примусовому виконанні виконавчого листа від 16.11.2021 Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/3208/16 були порушені вимоги ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Додатково, суд враховує посилання сторони позивача на те, що копію постанови Департаментом не було отримано, що вказує про не направлення державним виконавцем копії постанови на адресу Департаменту, що знаходить своє підтвердження з наданої суду копії виконавчого провадження, яка не містить доказів направлення (фіскальний чек поштового органу, відмітки про відправлення тощо) позивачу оскаржуваної постанови.

Таким чином, аналізуючи вказані вище норми та матеріали справи, підсумовуючи вищенаведене, керуючись приписами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить висновку, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови діяв не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, не обґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому, оскаржувана постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, винесена в рамках виконавчого провадження (ВП № 65691737) про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частин першої та другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні гуди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, серед іншого, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги, у даному випадку, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Таким чином, враховуючи приписи частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий збір не підлягає стягненню.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242 - 246, 255, 287 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна», про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 20.12.2021 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках в ВП № 65691737, відкритого з примусового виконання виконавчого листа № 826/3208/16 від 16.11.2020 Окружного адміністративного суду міста Києва про накладення штрафу на Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у сумі 10200,00 грн.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (, вул. Дегтярівська, 31, корпус 2, м. Київ, 03057)

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (, 01001, м. Київ, вул.Городецького, 13)

Суддя В.І. Келеберда