Справа № 380/17878/22
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2022-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 грудня 2022 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сподарик Н.І., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Львівській області, Служби безпеки України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Служби безпеки України у Львівській області (79012, м. Львів, вул. Д.Вітковського, 55; ), Служби безпеки України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 33; ) з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України у Львівській області та Служби безпеки України щодо невиконання своїх зобов`язань щодо переміщення позивача та його родини на позачергову чергу для одержання житла для постійного проживання чи грошової компенсації за належне мені житлове приміщення;

- визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України у Львівській області та Служби безпеки України щодо невиконання своїх зобов`язань щодо забезпечення позивача та його родини житлом для постійного проживання чи грошової компенсації за належне мені житлове приміщення в період з 22.08.2017 та з 08.11.2018 по теперішній час відповідно;

- зобов`язати УСБУ у Львівській області та Службу безпеки України зарахувати позивача та його родину на позачергову чергу для одержання житла для постійного проживання чи грошової компенсації за належне йому житлове приміщення;

- у зв`язку з проходженням дружиною позивача ОСОБА_2 військової служби в УСБУ у Львівській області негайно надати житлове приміщення для проживання позивача та членів його сім`ї згідно норм, встановлених законодавством України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви в тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою цієї статті визначено, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам, встановленим КАС України з огляду на таке:

Згідно ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з пунктами 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Зміст позову - це звернена до суду вимога позивача про здійснення судом дій із зазначенням способу судового захисту, яка повинна узгоджуватися із нормами ст. 5 КАС України.

Способи захисту прав та інтересів позивача у публічно-правовому спорі визначені у частині першій статті 5 КАС України, якою передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Разом із тим, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу згідно вищезазначеної ч. 1 ст. 5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильно сформованого змісту позовних вимог залежить і ефективність судового захисту, позаяк суд розглядає адміністративні справи лише в межах позовних вимог.

При цьому слід зазначити, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України.

Тобто, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Аналогічні правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 826/16958/17.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач просить «визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України у Львівській області та Служби безпеки України щодо невиконання своїх зобов`язань щодо переміщення позивача та його родини на позачергову чергу для одержання житла для постійного проживання чи грошової компенсації за належне мені житлове приміщення та визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України у Львівській області та Служби безпеки України щодо невиконання своїх зобов`язань щодо забезпечення позивача та його родини житлом для постійного проживання чи грошової компенсації за належне мені житлове приміщення в період з 22.08.2017 та з 08.11.2018 по теперішній час відповідно».

Бездіяльність це певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України.

Аналіз позовних вимог вказує на те, що оскаржувану бездіяльність позивачем не конкретизовано, оскільки ним не вказано, які форми бездіяльності мали місце та які дії слід вчинити Управлінню Служби безпеки України у Львівській області та Службі безпеки України з метою відновлення прав які позивач вважає порушеними.

Узагальнене формулювання про «визнання бездіяльності неправомірною» є недопустимим, адже в такому випадку суд позбавлений можливості чітко визначити предмет спору оскільки із буквального розуміння предмета оскарження кожна бездіяльність в межах правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачами гіпотетично може розцінюватися як предмет перевірки на відповідність вимогам закону.

Відтак, з метою приведення позовних вимог у відповідність із нормами п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, позивачу слід чітко зазначити кожен факт бездіяльності яку він оскаржує та конкретизувати, які дії слід вчинити Управлінню Служби безпеки України у Львівській області та Службі безпеки України (кожному відповідачу по окремості) з метою відновлення прав які позивач вважає порушеними.

Крім цього, у позовній заяві, позивачем вказано, що постановою Львівського апеляційного суду від 12.10.2021 у справі №466/8046/18 апеляційну скаргу представника позивача задоволено частково, рішення Галицького районного суду м. Львова скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України у Львівській області щодо не розгляду у місячний термін рапорту ОСОБА_1 від 22.08.2017 року про прийняття на квартирний облік;

- визнано протиправним рішення Управління Служби безпеки України у Львівській області згідно протоколу житлово-побутової комісії від 15.06.2018 року №2 про відмову в зарахуванні ОСОБА_1 на квартирний облік;

- визнано за ОСОБА_1 право на зарахування разом із членами сім`ї на квартирний облік в Управлінні Служби безпеки України у Львівській області за рапортом від 22.08.2017 року з часу подачі рапорту з урахуванням терміну розгляду звернення з 22.09.2017 року;

- зобов`язано Управління Служби безпеки України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 та членів його сім`ї: дружину ОСОБА_2 , дочку ОСОБА_3 , на квартирний облік за рапортом від 22.08.2017 року з 22.09.2017 року.

Також вказав, що в період з 22.08.2017 УСБУ у Львівській області та з 08.11.2018 Службою безпеки України по теперішній час не вживається жодних заходів щодо забезпечення позивача та його родини будь-яким видом житла.

З цього приводу суд зазначає, що згідно зі статтею 18 ЦПК України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в іншому (новому) судовому провадженні не розглядаються.

Як вбачається із позовної заяви, позивачу необхідно обґрунтувати наявність публічно-правового спору із врахування постанови суду у справі №466/8046/18 (у цивільній справі), чи в даному випадку сформована позовна заява не є контроль за виконанням рішення суду.

Суддя вважає за необхідне запропонувати позивачу під час уточнення позовних вимог врахувати наведене.

Крім цього, позивачем визначено третьою особою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідно до частини першої статті 46 КАС України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Згідно частини 2 статті 46 КАС України ,позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 49 КАС України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, пред`явивши позов до однієї або декількох сторін. Задоволення позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача. У разі вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, розгляд адміністративної справи за клопотанням учасника справи починається спочатку.

Відповідно до частини 2 статті 49 КАС України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

ОСОБА_1 у прохальній частині позовної заяви просить суд: «у зв`язку з проходженням дружиною позивача ОСОБА_2 військової служби в УСБУ у Львівській області негайно надати житлове приміщення для проживання позивача та членів його сім`ї згідно норм, встановлених законодавством України».

Тобто, вказана вимога заявлена щодо ОСОБА_2 , однак позивачем визначено процесуальний статус останньої як третьої особи (також не зазначено на чиїй стороні виступає така третя особа, чи заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору або не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору).

З огляду на вказане, позивачу необхідно визначитись із статусом ОСОБА_2 у вказаній справі.

Відповідно до ч.1-2 ст. 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 44 КАС України (у редакції Закону України від 27.04.2021 №1416-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення поетапного впровадження Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи», який набрав чинності 26.05.2021) процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Отже, з 26.05.2021 у зв`язку з набранням чинності Законом України від 27.04.2021 №1416-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення поетапного впровадження Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи» учасник справи, який подає до суду документи в електронній формі зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Суддя встановив, що з цим позовом до суду позивач звернувся 12.10.2022 в електронній формі, сформувавши його в системі «Електронний суд».

Проте з порушенням вимог ч.ч. 8, 9 ст. 44 КАС України (у редакції Закону України від 27.04.2021 № 1416-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення поетапного впровадження Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи» позивач не надав суду доказів надсилання відповідачу листом з описом вкладення копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Суддя зазначає, що подання позовної заяви без додержання вимог, передбачених ст.160 КАС України є підставою для залишення її без руху.

Відповідно до ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 вказаного Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу необхідно надати певний строк для усунення вищевказаних недоліків та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя , -

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Львівській області, Служби безпеки України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Надати позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали десять днів з дня отримання копії ухвали у такий спосіб: скерувати на поштову адресу Львівського окружного адміністративного суду (79018, м. Львів, вул. Чоловського, 2) заяву про усунення недоліків позовної заяви (вказати номер справи та прізвище судді), до якої додати:

- виправлену позовну заяву відповідно до ст. 160 КАС України, виклавши свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування;

- обґрунтувати процесуальний статус ОСОБА_2 з урахуванням п.5 позовної вимоги, викладеної у позовній заяві;

- докази надсилання відповідачу листом з описом вкладення копії позовної заяви та доданих до неї документів;

- обґрунтувати наявність публічно правового спору із врахування постанови суду у справі №466-8046/18.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Сподарик Н.І.