Справа № 420/14796/22
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2022-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

16 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до 297 комендатури охорони та обслуговування Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до 297 комендатури охорони та обслуговування Міністерства оборони України (далі - відповідач), в якому просить :

визнати протиправними дії 297 комендатури охорони та обслуговування щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 по 31.12.2020 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", станом на 01.01.2020;

- зобов`язати 297 комендатуру охорони та обслуговування здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 30.01.2020 по 31.12.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет У країни на 2020 рік" станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії 297 комендатури охорони та обслуговування щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2021 по 21.11.2021 , одноразової грошової допомоги при звільненні без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", станом на 01.01.2021;

- зобов`язати 297 комендатуру охорони та обслуговування здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2021 по 21.11.2021, одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 (далі - позивач) з 26.12.2016 по 21.11.2021 проходила військову службу у 297 комендатурі охорони та обслуговування . 21.11.2021 позивача було виключено зі списків особового складу. В судовому порядку визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", тому з 30.01.2020 відновлено дію пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції, що діяла до 21.02.2018 - установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.

Незважаючи на це, позивач стверджує, що у період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося у заниженому розмірі, а саме: у період з 30.01.2020 року по 21.11.2021 позивачу виплачувався посадовий оклад, оклад за військовим званням, інші щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові виплати, які обраховуються виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2018 року замість прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (станом на 01.01.2020, 01.01.2021).

02.12.2021 позивачем було надіслано заяву до відповідача з проханням надати відомості про виплачене грошове забезпечення в розрізі всіх складових починаючи з 26.12.2016 року (додаток до позовної заяви). Заява отримана представником відповідача 07.12.2021. Проте у визначений законодавством термін відповідь надана не була.

Ухвалою від 20.10.2022 відкрито спрощене провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи без виклику представників сторін у письмовому провадженні.

10.11.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що відсутні підстави для нарахування і виплати позивачу з 30.01.2020 грошового забезпечення виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2020 року), оскільки пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" залишився без змін. Норма пункту 3 розділу II Закону України від 06.12.2016 року №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 постанови Кабміну України №704, у редакції до внесення змін постановою Кабміну України №103, а також додатків 1, 12, 13, 14 постанови №704, таким чином не можливо з`ясувати, як саме проводити обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, якщо вказане є дією всупереч Закону.

Відповідач зазначив, що в резолютивній частині постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі №826/6453/18 не міститься зобов`язань до відповідача про вчинення дій із забезпечення виконання рішення відповідно до процесуального законодавства. 24 лютого 2018 року набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103), пунктом 6 якої у первинній редакції внесені зміни до постанов. Кабінету Міністрів України, зокрема, пункт 4 Постанови №704 викладено в новій редакції, яка передбачала, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14." Отже, з 24.02.2018 змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме: замість "розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)" передбачено використання "розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018". Однак зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не було приведено у відповідність з нормою пункту 4 цієї Постанови. Проте, не приведення Кабінетом Міністрів України приміток до додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704 у відповідність до змін, що були внесені в пункт 4 цієї ж Постанови, не може бути підставою для обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням з використанням у якості розрахункової величини "розміру прожиткового мінімуму І для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)". Відповідач не вбачає правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарногороку.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Представник позивача стверджує, що ОСОБА_1 проходила службу у 297 комендатурі охорони та обслуговування 21.11.2021 виключено позивача зі списків особового складу. У період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося у такому розмірі, а саме: у період з 30.01.2020 по 21.11.2021 позивачу виплачувався посадовий оклад, оклад за військовим званням, інші щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові виплати, які обраховуються виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2018 року замість прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (станом на 01.01.2020, 01.01.2021).

Разом з тим відповідних документів, які підтверджують викладені обставини, позивач та її представник до позовної заяви не додали. Також відсутні документи, які підтверджують виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні , час виплати цієї допомоги , для того щоб визначити з якого розміру грошового забезпечення допомога обчислена. Позивач не обгрунтував підстав, за яких вважає заниженим розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з того, що допомога нараховується з розрахунку місячного грошового забезпечення (без урахування винагород), на яке має право військовослужбовець на день виключення зі списків військової частини.

02.12.2022 позивачем було надіслано заяву до відповідача з проханням надати відомості про виплачене грошове забезпечення в розрізі всіх складових починаючи з 26.12.2016 року . Заява отримана представником відповідача 07.12.2021. Але запитувану інформацію позивач не отримав.

Ухвалу суду надати відомості про грошове забезпечення позивача, копію наказу про її звільнення та виключення зі списків особового складу,докази виплати позивачу грошової допомоги при звільненні та інші, також відповідачем не виконані.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно частини четвертої статті 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Ст. 80 КАС України передбачено повноваження суду збирати докази з власної ініціативи, шляхом постановлення ухвали про витребування доказів. Її виконання є обов`язковим.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне запропонувати сторонам надати додаткові докази по справі.

Враховуючи обмеженість строком 60 днів розгляд справи в спрощеному провадженні, суд з урахуванням необхідності витребувати докази у сторін, з метою всестороннього, повного та об`єктивного розгляду справи, суд приходить до висновку про доцільність переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з проведенням підготовчого засідання.

Згідно із частиною 6 статті 260 КАС України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КАС України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або за ініціативою суду.

На підставі викладеного, за ініціативою суду, строк підготовчого провадження продовжується судом задля отримання судом додаткових документів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 80, 173, 243, 248, 256, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

Запропонувати позивачу надати до суду протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали:

- копії наказів про звільнення позивача зі служби та виключення з особового складу,

- докази виплати позивачу допомоги при звільненні, довідку про розмір грошового забезпечення позивача за 2020-2021 роки,

- докази того, що в період з 30.01.2020 року по 21.11.2021 позивачу виплачувався посадовий оклад, оклад за військовим званням, інші щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові виплати, які обраховуються виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2018 року.

Зобов`язати повторно відповідача (297 комендатуру охорони та обслуговування) надати до суду протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали:

- докази розгляду заяви позивача від 02.12.2021,

- копії наказів про звільнення позивача зі служби та виключення з особового складу,

- докази виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, обгрунтування її розміру,

- довідку про розмір грошового забезпечення позивача за 2020-2021 роки,

- підтвердити або спростувати доводи позивача про те, що в період з 30.01.2020 року по 21.11.2021 позивачу виплачувався посадовий оклад, оклад за військовим званням, інші щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові виплати, які обраховуються виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2018 року.

Роз`яснити відповідачу, що у разі неподання витребуваного доказу у встановлений строк без поважних причин суд вирішить справу за наявними матеріалами.

Продовжити строк підготовки справи для розгляду по суті та призначити підготовче засідання на 12.01.2022 о 10 год. 00 хв.

Засідання відбудеться у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14, зала судових засідань №2.

Інформацію щодо стану розгляду справи учасники судового процесу можуть отримати на офіційному веб-порталі Судової влади України.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Учасники справи, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд, відповідно до частини 2 статті 131 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя Хом`якова В.В.