Справа № 520/6476/21
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 р.Справа № 520/6476/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., м. Харків, повний текст складено 06.09.22 року по справі № 520/6476/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України від 15.03.2021 №179 "Про застосування дисциплінарних стягнень та ч. 11, 13 ст. 19, ч. 1 ст. 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейських ГУНП в Харківській області" в частині застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 у вигляді догани за порушення вимог підпунктів 6, 7 пункту 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині незабезпечення дотримання службової дисципліни підлеглими, непроведення профілактичної роботи та незапобігання вчинення ними правопорушень, пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" у частині непрофесійного виконання своїх службових обов`язків.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 року вказаний адміністративний позов задоволено.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 року у справі № 520/6476/21 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, відповідач зазначає, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було здійснено за результатами проведеного службового розслідування у зв`язку із встановленням обставин вчинення дисциплінарного проступку. При цьому, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став саме дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у не виконанні вимог підпунктів 6, 7 пункту 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині незабезпечення дотримання службової дисципліни підлеглими, непроведення профілактичної роботи та незапобігання вчинення ними правопорушень, пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» у частині непрофесійного виконання своїх службових обов`язків.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , полковник поліції, з 27.05.2019 року на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області №151 о/с обіймає посаду начальника відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи управління превентивної діяльності головного управління Національної поліції в Харківській області.

У період з 24.02.2021 року по 12.03.2021 року позивач перебував на лікарняному, що підтверджується довідкою №1117 про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця. Національної гвардії України від 24.02.2021 року (т. 1 а.с. 14).

01.03.2021 за № 1723/119-12/01-2021 до ГУНП в Харківській області надійшла доповідна записка заступника начальника УКЗ ГУНП в Харківській області - начальника ВІОС полковника поліції Тюніна В.О. про те, що цього ж дня на офіційному сайті Національної поліції України за посиланням www.npu.gov.ua опубліковано пост під назвою « ОСОБА_2 : Внутрішня безпека Нацполіції викрила корупційну схему видачі дозволів на зброю - дозвільна служба розформована», відповідно до змісту якого працівниками Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України проводились заходи з перевірки роботи підрозділів контролю за обігом зброї, за результатами здійснення яких було виявлено корупційну схему видачі дозволів на придбання, зберігання та носіння дозволених видів зброї.

З метою виконання вимог Голови Національної поліції України генерала поліції другого рангу Ігоря Клименка щодо перевірки законності видачі поліцейськими ГУНП в Харківській області дозволів на придбання, зберігання та носіння дозволених видів зброї, відповідності отримання таких дозволів Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №622 (далі Інструкція №622), наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01.03.2021 №434 призначено службове розслідування.

У відповідності до вимог статті 70 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, статті 17 Дисциплінарного статуту, наказом ГУНП в Харківській області від 10.03.2021 № 176 о/с начальника ВКОЗ у СДС УПД ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_1 , відсторонено від виконання службових обов`язків на період проведення вищевказаного службового розслідування з 01.03.2021.

За результатами службового розслідування, проведеного на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01.03.2021 № 434, складено висновок службового розслідування за фактом перевірки законності видачі поліцейськими ГУНП в Харківській області дозволів на придбання, зберігання та носіння зброї від 15.03.2021 року, який затверджено начальником ГУНП в Харківській області 15.03.2021 року.

У ході проведення службового розслідування встановлено, що у ГУНП в Харківській області на обліку перебуває 54207 особових справ власників зброї, які ведуться у ВКОЗ у СДС УПД ГУНП в Харківській області, ВСП ГУНП в Харківській області та 34 територіальних органів поліції.

У період часу з 03.03.2021 по 12.03.2021 мобільними групами з числа членів дисциплінарної комісії були здійснені перевірки особових справ власників зброї на предмет законності видачі дозволів на придбання, зберігання та носіння зброї, під час яких було виявлено 1002 особові справи з недоліками.

Так, під час розгляду справи встановлено, що в ході перевірки виявлено, що у відділі КЗОЗ у СДС УПД ГУНП в Харківській області перебуває на контролі 21094 справи власників зброї та лише з початку поточного року видано та продовжено 1107 дозволів на придбання та зберігання зброї.

Перевіркою особистих справ власників зброї, яким у 2021 році було видано та продовжено зазначені дозволи, у частині законності надання дозволів громадянам на придбання, зберігання та носіння зброї, у відповідності до Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622 та Інструкції з організації функціонування криміналістичних обліків експертної служби, затвердженої наказом МВС України від 10.09.2009 № 390 були виявлені певні недоліки, а саме в порушення вимог пункту 2.5.2 Інструкції з організації функціонування криміналістичних обліків експертної служби, затвердженої наказом МВС України від 10.09.2009 № 390, у справі власника пристрою для відстрілу гумових куль «ВІЙ», калібр 9 мм, № НОМЕР_1 , громадянина ОСОБА_3 відсутня довідка про експериментальний відстріл зброї (дозвіл № 5624 від 22.01.2021).

Аналогічні порушення відсутності зазначеної довідки виявлено у особистих справах наступних власників пристроїв для відстрілу набоїв, споряджених гумовими кулями: громадянина ОСОБА_4 на «ФОРТ 12Р», калібр 9 мм, № НОМЕР_2 (дозвіл № НОМЕР_3 від 04.01.2021); громадянина ОСОБА_5 на «ВІЙ», калібр 9 мм, № ЧН.002658/ НОМЕР_4 (дозвіл № НОМЕР_5 від 22.02.2021); громадянина ОСОБА_6 на «ФОРТ 12Р», калібр 9 мм, № НОМЕР_6 (дозвіл № НОМЕР_7 від 18.01.2021); громадянина ОСОБА_7 на «ПМР», калібр 9 мм, № НОМЕР_8 (дозвіл № НОМЕР_9 від 14.01.2021); громадянина ОСОБА_8 на «ФОРТ 12Р», калібр 9 мм, № НОМЕР_10 (дозвіл № НОМЕР_11 від 15.01.2021); громадянина ОСОБА_9 на «ФОРТ 12Р», калібр 9 мм, № НОМЕР_12 (дозвіл № НОМЕР_13 від 13.01.2021); громадянина ОСОБА_10 на «ПМР», калібр 9 мм, № НОМЕР_14 (дозвіл № НОМЕР_15 від 24.02.2021); громадянина ОСОБА_11 на «ФОРТ 12Р», калібр 9 мм, № НОМЕР_16 (дозвіл № НОМЕР_17 від 05.02.2021); громадянина ОСОБА_12 на « ІНФОРМАЦІЯ_1 », калібр 9 мм, № НОМЕР_18 , (дозвіл № НОМЕР_19 від 04.02.2021); громадянина ОСОБА_13 на «Т-910», калібр 9 мм, № НОМЕР_20 (дозвіл № НОМЕР_21 від 15.02.2021); громадянина ОСОБА_14 на «Т-REX», калібр 9 мм, № НОМЕР_22 (дозвіл № НОМЕР_23 від 05.02.2021); громадянки ОСОБА_15 на «ZbroyarZ15» калібр 2.33 Rem, № НОМЕР_24 (дозвіл № НОМЕР_25 від 05.10.2020); громадянина ОСОБА_16 на «ФОРТ 12Р», калібр 9 мм, № НОМЕР_26 (дозвіл № НОМЕР_27 від 12.02.2021); громадянина ОСОБА_17 на «ФОРТ 12Р», калібр 9 мм, № НОМЕР_28 (дозвіл № НОМЕР_29 від 20.01.2021); громадянина ОСОБА_18 на « ІНФОРМАЦІЯ_1 », калібр 9 мм, № НОМЕР_30 , (дозвіл № НОМЕР_31 від 20.01.2021); громадянина ОСОБА_19 на «ПМР», калібр 9 мм, № НОМЕР_32 (дозвіл № НОМЕР_33 від 18.02.2021); громадянина ОСОБА_20 на «Remington», калібр НОМЕР_34 , № НОМЕР_35 (дозвіл № НОМЕР_36 від 12.01.2021); громадянина ОСОБА_21 на «Magnum», калібр НОМЕР_37 , № НОМЕР_38 (дозвіл № НОМЕР_39 від 16.10.2019).

Зазначені недоліки щодо недолучення до особових справ власників зброї довідок про екстремальний відстріл зброї були допущені поліцейськими відділу з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи УПД ГУНП в Харківській області, а саме підполковником поліції Бережним Є.В. (справи ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 ), майором поліції Горовим Ю.І. (справи ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 ), майором поліції Махном М.О. (справи ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ), капітаном поліції Яковенком Д.С. (справа ОСОБА_9 ), капітаном поліції ОСОБА_23 (справа ОСОБА_10 ), майором поліції Томілком Р.С. справи ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ), майором поліції Скляром А.О. (справи ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ), підполковником поліції Смагіна А.Д. (справа ОСОБА_15 ), капітаном поліції Глазунової Ю.В. (справа ОСОБА_20 ), капітаном поліції Сопіної О.М. (справа ОСОБА_21 ), які згідно резолюції керівництва були визначені відповідальними за повноту збору матеріалів, що повинні знаходитись у справі.

Опитані заступник начальника відділу з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи УПД ГУНП в Харківській області підполковник поліції Бережний Євген Вікторович, старший інспектор відділу з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи УПД ГУНП в Харківській області майор поліції Грабов Юрій Іванович , старший інспектор відділу з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи УПД ГУНП в Харківській області капітан поліції Махно Микола Олександрович, інспектор відділу з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи УПД ГУНП в Харківській області капітан поліції Яковенко Денис Сергійович , інспектор відділу з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи УПД ГУНП в Харківській області майор поліції Панов Олег Ігорович, інспектор відділу з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи УПД ГУНП в Харківській області майор поліції Гомілко Роман Сергійович, старший інспектор відділу з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи УПД ГУНП в Харківській області підполковник поліції Смагін Андрій Дмитрович, старший інспектор відділу з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи УПД ГУНП в Харківській області майор поліції Скляр Антон Олександрович, інспектор відділу з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи УПД ГУНП в Харківській області капітан поліції Глазунова Юлія Володимирівна, старший інспектор відділу з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи УПД ГУНП в Харківській області майор поліції Сопіна Олена Михайлівна з приводу виявлених у ході перевірки недоліків пояснили, що процедура здійснення експериментального відстрілу зброї здійснюється її власниками самостійно після реєстрації зброї та надання дозволу на її зберігання. Однак у подальшому довідки про результати такого відстрілу не завжди надаються до дозвільної системи громадянами. Здійснення контролю з цього питання не врегульовано, а сама довідка контрольного відстрілу мисливської зброї або спецзасобу не передбачена Інструкцією, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622.

Відповідно до висновків службового розслідування, комісія вважала б, зокрема, за порушення вимог пп. 6, 7 п.1 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині незабезпечення дотримання службової дисципліни підлеглими, не проведення профілактичної роботи та не запобігання вчинення ними правопорушень, п. 2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» у частині непрофесійного виконання своїх обов`язків до начальника ВКОЗ у СДС УПД ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 11, 13, 19, 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ відповідачем видано наказ 15.03.2021 №179 «Про застосування дисциплінарних стягнень та ч. 11, 13 ст. 19. ч. 1 ст. 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейських ГУНП в Харківській області», яким зокрема, застосовано дисциплінарне стягнення до ОСОБА_1 у вигляді догани за порушення вимог підпунктів 6, 7 пункту 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині незабезпечення дотримання службової дисципліни підлеглими, непроведення профілактичної роботи та незапобігання вчинення ними правопорушень, пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» у частині непрофесійного виконання своїх службових обов`язків.

Таким чином, позивач, не погоджуючись з зазначеним наказом, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з не підтвердження висновків службового розслідування стосовно встановлення порушень службової дисципліни позивачем, а саме порушення ним вимог підпунктів 6, 7 пункту 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині незабезпечення дотримання службової дисципліни підлеглими, непроведення профілактичної роботи та незапобігання вчинення ними правопорушень, пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" у частині непрофесійного виконання своїх службових обов`язків.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (надалі - Закон № 580-VIII).

Статтею 3 Закону № 580-VIII встановлено у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 р. №2337-VIIІ (надалі - Дисциплінарний статут).

заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

У відповідності до ч. 2 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту).

Згідно ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до положень ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до статті 18 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

У разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії.

Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів.

Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не було відібрано у позивача пояснень під час проведення службового розслідування.

Колегією суддів встановлено, що у період з 24.02.2021 року по 12.03.2021 року позивач перебував на лікарняному, що підтверджується довідкою №1117 про тимчасову непрацездатність поліцейського від 24.02.2021 року (т. 1 а.с. 14).

При цьому, колегія суддів зазначає, що висновок службового розслідування було затверджено 15.03.2021, тобто після виходу позивача з лікарняного та перебування позивача на службі.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про порушення відповідачем права позивача на надання пояснень під час проведення службового розслідування в частині, що його стосується.

Згідно з ч. 7, 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Приписи частин 1, 2 статті 22 Дисциплінарного статуту визначають, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Отже, у разі вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, до нього, на підставі службового розслідування, проведеного з дотриманням процедури проведення, у разі наявності підстав, застосовується певний вид дисциплінарного стягнення, що обов`язково повинно відповідати характеру та значимості проступку, з дотриманням принципу пропорційності до вчиненого порушення та шкоди, завданої внаслідок здійснення такого проступку.

Відповідно до ч.10 ст. 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807 (далі Порядок №893).

Відповідно до п. 1 розділу 5 Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно з п. 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно п.4 розділу 6 Порядку №893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Таким чином, службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани за порушення вимог підпунктів 6, 7 пункту 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у частині незабезпечення дотримання службової дисципліни підлеглими, не проведення профілактичної роботи та не запобігання вчинення ними правопорушень, пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» у частині непрофесійного виконання своїх службових обов`язків став висновок службового розслідування за фактом порушень службової дисципліни окремими працівниками поліції.

За змістом підпунктів 6, 7 частини 1 статті 3 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними; контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва

Колегія суддів зазначає, що за змістом висновку службового розслідування в частині, що стосується позивача слідує, що в ході проведення службового розслідування та при виданні оскаржуваного наказу, відповідачем не проведено об`єктивного, повного та всебічного дослідження обставин, а саме не встановлено та не обґрунтовано, в чому полягає провина позивача, тяжкість вчиненого проступку; не доведено вину в скоєнні проступків, що, в свою чергу, спричинило застосування дисциплінарного стягнення.

Так, матеріали службового розслідування та наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не містять посилань на те, в чому саме полягає недостатній контроль позивача за дотриманням службової дисципліни підпорядкованим підлеглими, незабезпечення сприятливого стану морально-психологічного клімату в колективі, неналежне вивчення індивідуальних та професійних якостей підлеглих, недостатнє проведення профілактичної роботи із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

Ні в матеріалах службового розслідування, ні в оскаржуваному наказі не наведено які саме службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових обов`язків, тощо мали бути виконані, однак не виконувалися позивачем, що призвело до порушення його підлеглими порядку ведення особистих справ власників зброї.

При цьому, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження висновку щодо не проведення профілактичної роботи позивачем щодо запобігання вчинення його підлеглими правопорушень.

Таким чином, відповідач, притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності, не навів обґрунтованих доводів та не встановив доказів вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення, а тільки навів посилання на допущені порушення вимог ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» та пунктів 6, 7 частини 1 статті З Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Крім того, колегія суддів зазначає, що оскільки фактичною підставою для притягнення позивача до відповідальності послугували висновки відповідача стосовно допущених порушень іншими поліцейськими, то у даному випадку має місце порушення принципу індивідуальності в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Так, приписами ч.2 ст.13 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» визначено, що дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку.

В той же час, наявність виключно факту підлеглості позивачу осіб, стосовно яких встановлено факти вчинення дисциплінарного правопорушення, не є достатнім для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Натомість, відповідачем під час проведення службового розслідування не доведено проявів протиправної бездіяльності позивача щодо виконання своїх службових обов`язків.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що під час службового розслідування відповідачем не було належним чином та у повному обсязі з`ясовано усіх обставин у справі, що призвело до того, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було здійснено без врахування усіх істотних обставин.

Колегія суддів зазначає, що змістом положень Дисциплінарного статуту свідчить про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Водночас, за Дисциплінарним статутом, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського.

Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Отже, службове розслідування в органах внутрішніх справ - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника і його ставлення до вчиненого.

Вказаний висновок відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.10.2019 року по справі №2040/7660/18.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про не підтвердження висновків службового розслідування стосовно встановлення порушень службової дисципліни позивачем, а саме порушення вимог підпунктів 6, 7 пункту 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині незабезпечення дотримання службової дисципліни підлеглими, непроведення профілактичної роботи та незапобігання вчинення ними правопорушень, пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" у частині непрофесійного виконання своїх службових обов`язків.

Враховуючи вищезазначене, наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.03.2021 №179 "Про застосування дисциплінарних стягнень та ч. 11, 13 ст. 19, ч. 1 ст. 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейських ГУНП в Харківській області" в частині застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо доводів апеляційної скарги про наявність у відповідача дискреційних повноважень під час надання оцінки висновкам службового розслідування та обрання виду дисциплінарної відповідальності, колегія суддів зазначає наступне.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до їх вчинення в судовому порядку.

На час виникнення спірних правовідносин питання дисципліни поліцейських врегульовано Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV. Згідно з його преамбулою, він визначає сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Таким чином, правова процедура щодо застосування дисциплінарних стягнень, зокрема порядок і права начальників щодо їх застосування регламентована Дисциплінарним статутом.

При цьому, колегія суддів наголошує, що наявність у органу державної влади дискреційних повноважень не означає, що він не повинен дотримуватись механізму, правової процедури, що законодавчо визначена для, зокрема, проведення службового розслідування в межах дисциплінарної справи, а також регулює підстави та порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура службового розслідування встановлює чітку послідовність дій проведення такої перевірки із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.

Ця правова процедура встановлює межі вчинення повноважень суб`єктом владних повноважень щодо проведення ним такого розслідування та повноважень щодо накладення дисциплінарних стягнень за його результатами і, у разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.

Колегія суддів зазначає, що встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

Тому вказані доводи відповідача є необґрунтованими, оскільки права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3 Конституції України).

Вказаний висновок відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.10.2019 року по справі №2040/7660/18

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 року у справі № 520/6476/21 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 по справі № 520/6476/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 15.12.2022 року