Справа № 240/12374/22
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Семенюка М.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
Позивач 01.07.2022 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування для перерахунку пенсії позивачу архівних довідок від 24.01.2020 № 61/1 та № 63/2 про заробітну плату за періоди роботи з 1988 року по 1997 рік, отриману в державному відкритому акціонерному товаристві "Спецтампонажгеологія";
- зобов`язати відповідача перерахувати пенсію позивача з урахуванням архівних довідок від 24.01.2020 № 61/1 та № 63/2 про заробітну плату за періоди роботи з 1988 року по 1997 рік, отриману в ДВАТ "Спецтампонажгеологія", та провести виплату перерахованої пенсії з дати її призначення, з урахуванням вже виплачених сум.
В обґрунтування позову зазначає, що відповідач протиправно не врахував при обчисленні розміру пенсії позивачу отриману ним заробітну плату під час роботи в ДВАТ "Спецтампонажгеологія" за період з 1988 по 1992 роки та з 1993 по 1997 роки, відповідно до вказаних довідок.
Ухвалою від 01.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що до страхового стажу не враховано період роботи на ДВАТ "Спецтампонажгеологія" "Спецтампонажгеологія" відповідно до довідок, оскільки довідки видані з територій, які непідконтрольні українській владі, а тому не можуть бути прийняті до уваги.
Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, позивач отримує пенсію за віком та перебуває на обліку у відповідача; 12.07.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії шляхом врахування періодів роботи з 1988 року по 1992 рік та з 1993 року по 1997 рік в державному відкритому акціонерному товаристві "Спецтампонажгеологія" на підставі архівних довідок від 24.01.2020 № 61/1 та № 63/2, за наслідками розгляду якої листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 26.08.2021 позивача було повідомлено, що зазначені довідки видані з територій, які непідконтрольні українській владі, а тому не можуть бути прийняті до уваги.
В архівних довідках від 24.01.2020 № 61/1 та № 63/2, виданих адміністрацію міста Антрацита та Антрацитовського району ЛНР, зазначена інформація про розмір заробітної плати, яку ОСОБА_2 отримував в товаристві "Спецтампонажгеологія" в період з 1988 по 1992 роки та з 1993 по 1997 роки.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Предметом спору є неврахування відповідачем вищевказаних довідок для перерахунку розміру пенсії позивача.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до ст. 98 Закону України "Про пенсійне забезпечення", перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв`язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.
Щодо посилання відповідача на неможливість врахування наданих позивачем довідок, слід зазначити таке.
В архівних довідках від 24.01.2020 № 61/1 та № 63/2, виданих адміністрацію міста Антрацита та Антрацитовського району ЛНР, зазначена інформація про розмір заробітної плати, яку ОСОБА_2 отримував в товаристві "Спецтампонажгеологія" в період з 1988 по 1992 роки та з 1993 по 1997 роки.
Згідно з частиною другою статті 14 Закону України від 20 березня 2003 року № 638-ІV "Про боротьбу з тероризмом" (зі змінами, внесеними Законом України від 05 червня 2014 року) у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року дані населені пункти належать до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Закон України від 18 січня 2018 року № 2268-VIII "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" (далі - Закон № 2268-VIII) має на меті визначити особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.
У межах тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях діє особливий порядок забезпечення прав і свобод цивільного населення, визначений цим Законом, іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.
Відповідно до частин другої та третьої статті 9 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі "Ковач проти України" від 07 лютого 2008 року, пункт 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, пункт 50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, пункт 54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).
Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.
Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.
Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.
При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеного у постанові від 22.10.2018 у справі № 235/2357/17 у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.
Крім того, відповідач має враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
Враховуючи викладене, у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією певних територій Луганської області, відмова відповідача - органу державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на отримання пенсії з підстави видачі довідки про підтвердження трудового стажу підприємством, що розташоване на тимчасово непідконтрольній українській владі території, порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.
Відтак, факт роботи позивача у періоди з 1988 по 1997 роки підтверджені належними та допустимими доказами, а тому отриману заробітну плату за вказаний спірний період слід врахувати для перерахунку пенсії.
Щодо дати перерахунку, то враховуючи норми ст. 98 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та дату звернення з заявою про перерахунок пенсії (12.07.2021), перерахунок пенсії необхідно здійснити з 12.07.2020.
Враховуючи часткове задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору при подачі позову, в сумі 496,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, щодо неврахування для перерахунку пенсії ОСОБА_1 архівних довідок від 24.01.2020 № 61/1 та № 63/2 про заробітну плату, виданих адміністрацію міста Антрацита та Антрацитовського району.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з урахуванням архівних довідок від 24.01.2020 № 63/1 та № 63/2 про заробітну плату, виданих адміністрацію міста Антрацита та Антрацитовського району, та провести виплату перерахованої пенсії з 12.07.2020, з урахуванням вже виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 496,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк