Справа № 340/3519/22
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 340/3519/22
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Кіровоградської обласної прокуратури на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2022 року (суддя Черниш О. А.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Кіровоградської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2022 року позов задоволено частково.

Суд вирішив стягнути з Кіровоградської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 01.02.2022 року по 19.04.2022 року у сумі 142 025,40 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Позивачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано, що позивач ознайомилась з наказом про поновлення на посаді лише 01.07.2022 і того ж дня приступила до роботи, з 20.04.2022 відносин публічної служби між позивачем та відповідачем не було.

Відповідачем також подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог, ухвалити нову постанову в ці частині про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, судом не було враховано відсутність вини роботодавця у невиданні наказу про поновлення працівника на роботі. Також зазначено, що судом першої інстанції невірно було обчислено розмір середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач проходила службу в органах прокуратури з 1994 року на різних посадах, перед звільненням у 2020 році обіймала посаду начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Кіровоградської області.

Четвертою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур прийнято рішення №23 від 16.07.2020 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації за результатами співбесіди.

На підставі цього рішення наказом прокурора Кіровоградської області №233к від 20.08.2020 позивачку звільнено з посади начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Кіровоградської області відповідно до пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 31.08.2020.

Позивачка у вересні 2020 року звернулася до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, Четвертої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Кіровоградської обласної прокуратури про скасування рішення про неуспішне проходження атестації, скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 у справі №340/3604/20, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.12.2021, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Четвертої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур №23 від 16.07.2020 року про підсумки проведення співбесід прокурорів регіональних прокуратур про неуспішне проходження атестації прокурором ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ прокуратури Кіровоградської області №233к від 20.08.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Кіровоградської області та органів прокуратури з 31.08.2020 року.

Поновлено ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури області та органів прокуратури Кіровоградської обласної прокуратури з 01.09.2020 року.

Стягнуто з Кіровоградської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 309 873, 60 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу (з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів).

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 54 227, 88 грн. (з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів) допущено до негайного виконання.

Керівник Кіровоградської обласної прокуратури видав наказ №82к від 20.04.2022 року, яким на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 року у справі №340/3604/20 скасовано наказ прокурора Кіровоградської області №233к від 20.08.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Кіровоградської області. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Кіровоградської області з 01.09.2020 року.

Позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що попри те, що на відповідача - Кіровоградську обласну прокуратуру цим рішенням суду було покладено обов`язок негайно поновити позивачку на роботі, відповідач безпідставно зволікав з виконанням рішення суду аж до 20.04.2022 року, коли керівником Кіровоградської обласної прокуратури було видано наказ №82к від 20.04.2022 року.

За висновками суду першої інстанції, період невиконання рішення суду тривав з 20.02.2021 по 19.04.2022, а позивачка відповідно до статті 236 КЗпП України має право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за цей період.

Також судом першої інстанції було зазначено, що на період затримки виконання рішення суду про поновлення позивачки на роботі з 01.02.2022 року по 19.04.2022 року припало 55 робочих днів, тому розмір середнього заробітку ОСОБА_1 , який має бути їй компенсований за цей період, становить 142 025,40 грн. (2582, 28 грн. х 55 днів).

Колегією суддів також було встановлено, що постановою Верховного Суду від 04 жовтня 2021року у справі 340/3604/20 було касаційні скарги Офісу Генерального прокурора і Кіровоградської обласної прокуратури задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року в оскаржуваній частині змінено, виклавши пункт четвертий його резолютивної частини у такій редакції: «Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Прокуратури Кіровоградської області з 01 вересня 2020 року».

Змінити мотивувальну частину постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року у вказаній частині з урахуванням висновків, наведених у цій постанові Верховного Суду.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції по справі, що розглядається, погоджується.

Пунктом 3 частини 1 статті 371 КАС України встановлено, що негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Частиною 2 статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Згідно з частинами 1, 2, 7 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Судом першої інстанції вірно було встановлено, що рішення по справі 340/3604/20 відповідачем виконано не було, оскільки належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником наказу про це, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків

Судом першої інстанції вірно було враховано, що наявність вини відповідача у затримці виконання судового рішення не є обов`язковою для задоволення заявлених вимог, в даній справі наявність цієї вини випливає із норм Конституції України, згідно яких судові рішення, які набрали законної сили, повинні виконуватись державними органами добровільно, без відкриття виконавчого провадження.

Приписи КЗпП України не містять застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткових дій, які б вказували на його бажання поновитися на роботі.

Доводи апеляційної відповідача вказаного не спростовують.

Судом першої інстанції було встановлено, що до свого звільнення у серпні 2020 року позивачка перебувала у штаті прокуратури Кіровоградської області та займала посаду начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Кіровоградської області.

Генеральним прокурором видано наказ №410 від 03.09.2020 «Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур», пунктом 1 якого наказано перейменувати без зміни ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у тому числі, юридичну особу «Прокуратуру Кіровоградської області» у «Кіровоградську обласну прокуратуру».

Відповідно до наказу Генерального прокурора №414 від 08.09.2020 року «Про день початку роботи обласних прокуратур» днем початку роботи обласних прокуратур визначено 11 вересня 2020 року.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань прокуратура Кіровоградської області на виконання наказу Генерального прокурора №410 від 03.09.2020 року з 14.09.2020 року змінила найменування на Кіровоградську обласну прокуратуру.

Вірно судом першої інстанції було встановлено, що як юридична особа та установа прокуратура Кіровоградської області не була ліквідована чи реорганізована, а лише змінила найменування та структуру.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що період невиконання рішення суду тривав з 20.02.2021 по 19.04.2022, а позивачка відповідно до статті 236 КЗпП України має право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за цей період.

Судом першої інстанції вірно було враховано, що 20.04.2022 відносини публічної служби між позивачкою та відповідачем були фактично відновлені, тож підстави вважати період після 20.04.2022 вимушеним прогулом відсутні, оскільки з цього часу позивачка проходить службу в органах прокуратури та має право на отримання заробітної плати.

Доводи апеляційної скарги позивача вказаного не спростовують.

Щодо суми стягнення.

Судом першої інстанції вірно було взято до уваги, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 року у справі №340/3604/20, яке набрала законної сили, встановлено, що середньоденна заробітна плата позивачки, розрахована за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням (червень та липень 2020 року) становить 2582, 28 грн.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України ці обставини доказуванню не підлягають.

Вірно судом першої інстанції було розраховано, що на період затримки виконання рішення суду про поновлення позивачки на роботі з 01.02.2022 року по 19.04.2022 року припало 55 робочих днів, тому розмір середнього заробітку ОСОБА_1 , який має бути їй компенсований за цей період, становить 142 025,40 грн. (2582, 28 грн. х 55 днів).

Доводи апеляційних скарг зазначеного не спростовують.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Кіровоградської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 14 грудня 2022 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш