Справа № 240/6854/21
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 грудня 2022 року

м. Київ

справа №240/6854/21

адміністративне провадження № К/990/29253/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,

суддів: Данилевич Н.А., Кашпур О.В.,

перевіривши касаційну скаргу Житомирської обласної прокуратури

на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року

та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2022 року

у справі №240/6854/21 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльність, стягнення середнього заробітку,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Житомирської обласної прокуратури, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Житомирської обласної прокуратури щодо несвоєчасного виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року у справі №240/7716/20, допущеного до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, за період із 06 жовтня 2020 року по 24 березня 2021 року;

- стягнути з Житомирської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року у справі №240/7716/20, допущеного до негайного виконання в частині поновлення на посаді, за період із 06 жовтня 2020 року по 24 березня 2021 року, у сумі 117001,17 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року позов задоволено частково.

Суд визнав протиправною бездіяльність Житомирської обласної прокуратури щодо несвоєчасного виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року у справі №240/7716/20, допущеного до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді за період із 06 жовтня 2020 року по 24 березня 2021 року та стягнув з Житомирської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року у справі №240/7716/20, допущеного до негайного виконання в частині поновлення на посаді, за період із 06 жовтня 2020 року по 24 березня 2021 року, у сумі 106997,57 грн.

У задоволенні решти позовних вимог судом першої інстанції відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2022 року апеляційну скаргу Житомирської обласної прокуратури залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльність, стягнення середнього заробітку змінено в частині суми стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, стягнуто з Житомирської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року у справі №240/7716/20, допущеного до негайного виконання в частині поновлення на посаді, за період з 06 жовтня 2020 року по 24 березня 2021 року, в сумі 117001,17 грн.

В іншій частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року залишено без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Житомирська обласна прокуратура звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Ухвалами Верховного Суду від 11 липня 2022 року, від 22 серпня 2022 року, та від 26 вересня 2022 року касаційні скарги Житомирської обласної прокуратури на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2022 року у справі №240/6854/21 були повернуті скаржнику.

17 жовтня 2022 року відповідачем повторно подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 10 листопада 2022 року касаційну скаргу Житомирської обласної прокуратури залишено без руху з установленням строку у 10 днів для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строків або зазначенням інших підстав для поновлення строку.

29 листопада 2022 року від скаржника надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що Житомирською обласною прокуратурою отримано оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції 17 травня 2022 року. При цьому, із первісною касаційною скаргою скаржник звернувся 16 червня 2022 року, а отже, у межах строку на касаційне оскарження.

Проте, 11 липня 2022 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу Житомирської обласної прокуратури повернуто особі, яка її подала. Копія ухвали скаржник отримав 19 липня 2022 року.

Обласною прокуратурою 26 липня 2022 року повторно подано касаційну скаргу на вищевказані рішення суду. Ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2022 року касаційну скаргу повернуто, та отримано обласною прокуратурою 02 вересня 2022 року. 12 вересня 2022 року скаржником знову подано касаційну скаргу у даній справі. Ухвалою Верховного Суду від 26 вересня 2022 року, яку отримано обласною прокуратурою 04 жовтня 2022 року, касаційну скаргу Житомирської обласної прокуратури повернуто.

Обласною прокуратурою 17 жовтня 2022 року повторно подано касаційну скаргу на вищевказані рішення суду першої та апеляційної Інстанцій.

При цьому, вказано, що у вказаних ухвалах Верховним Судом роз`яснено, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Перевіривши клопотання Житомирської обласної прокуратури, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Разом з тим, Суд зазначає, що невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги, не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

У контексті наведеного, зважаючи на приписи вказаних правових норм законодавства, невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Ураховуючи зазначене, зважаючи на те, що з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до моменту подання повторної касаційної скарги пройшло 5 місяців, доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтованими та не можуть бути визнані Судом поважною причиною пропуску строку, встановленого КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Житомирської обласної прокуратури на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2022 року у справі №240/6854/21 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльність, стягнення середнього заробітку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді Н. А. Данилевич

О. В. Кашпур