Справа № 640/19520/22
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

14 грудня 2022 року справа №640/19520/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві)
про1) визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача щодо застосування з 01 квітня 2019 року обмеження позивачу пенсії за вислугу років її максимальним (граничним) розміром та щодо не здійснення позивачу перерахунку та виплати пенсії за вислугу років з 01 квітня 2019 року без обмеження максимальним (граничним) розміром; 2) зобов`язання відповідача здійснити позивачу з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років без обмеження її максимальним (граничним) розміром виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% від відповідних сум грошового забезпечення, вказаного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20 травня 2021 року №3018, з урахуванням раніше виплачених сум

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи, що відповідач протиправно обмежив розмір його пенсії максимальним розміром під час здійснення перерахунку пенсії на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2022 року у справі №640/24811/21.

На думку позивача, він має право на отримання пенсії без обмеження її максимальним розміром, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», щодо обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалою від 10 листопада 2022 року Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі №640/19520/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання.

Ухвалою від 28 листопада 2022 року Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв до розгляду заяву представника позивача про зміну позовних вимог.

В матеріалах справи докази надання відповідачем відзиву на позовну заяву відсутні.

Суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Матеріалами справи встановлено, позивач має право на пільги встановлені законодавством для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 14 грудня 2015 року Департаментом кадрової політики Міністерства оборони України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2022 року у справі №640/24811/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволений частково, зокрема, визнана протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в м. Києві щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку і виплату пенсії з 01 квітня 2019 року та зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві провести ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року перерахунок і виплату пенсії у розмірі 80 відсотків грошового забезпечення, вказаного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20 травня 2021 року №3018 з урахуванням виплачених сум.

Згідно із довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20 травня 2021 року №3018 розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за нормами, чинними на 05 березня 2019 року становить: посадовий оклад - 9 590,00 грн. оклад за військовим званням (генерал-лейтенант) - 1 620,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) - 5 605,00 грн., надбавка за особливості проходження служби (65%) - 10 929,75 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 1 438,50 грн., премія (50%) - 3 356,50 грн., надбавка за науковий ступінь «доктор наук» (10%) - 959,00 грн., надбавка за вчене звання «професор» (10%) - 959,00 грн., надбавка за почесне звання «заслужений» (10%) - 959,00 грн., всього - 35 416,75 грн.

Відповідно до листа ГУ ПФУ в м. Києві від 20 жовтня 2022 року №2600-0310-8/135102 відповідач на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2022 року у справі №640/24811/21 з 01 квітня 2019 року здійснив перерахунок пенсії позивачу; після перерахунку основний розмір пенсії позивача становить 80% сум грошового забезпечення за 37 років вислуги; підсумок пенсії з надбавками станом на 01 листопада 2022 року становить 33 313,04 грн.; пенсія обмежена максимальним розміром пенсії та виплачується в сумі 20 270,00 грн.

В листі відповідач також зазначив, що за період з 01 квітня 2019 року по 31жовтня 2022 року позивачу нарахована доплата.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 01 листопада 2022, в якій просив здійснювати виплату пенсії без обмеження її максимального розміру пенсії в сумі 33 313,04 грн.

Відповідь відповідача на заяву позивача в матеріалах справи відсутня.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Механізм обчислення пенсій особам відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» здійснюється відповідно до статті 43цього Закону, до якої неодноразово вносились зміни.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з яких було сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Частиною сьомою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (в редакції Закону України від «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року) визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Разом з тим, суд зазначає, що вказане положення рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 у справі 1-38/2016 визнано неконституційним.

Рішенням Конституційного суду від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 у справі 1- 38/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: - частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Згідно пункту 2 резолютивної частини цього рішення положення частини сьомої статті 43 які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до статті 1512 Конституції України рішення та висновки Конституційного суду України є обов`язковими, остаточними та не може бути оскаржені.

Таким чином, суд зазначає, що з 20 грудня 2016 року відсутня частина сьома статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Отже, починаючи з 20 грудня 2016 року стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII, від 6 грудня 2016 року, який набрав чинності з 01 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р.» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 р.».

Отже, буквальне розуміння змін внесених Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дає змогу дійти висновку, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни є нереалізованими.

Таким чином, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII до частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Поруч з цим, статтею 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» передбачалось, зокрема, що максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати 10 740,00 грн.

Суд зазначає, не зважаючи на те, що положення статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не визнавались неконституційними, вони є аналогічними/тотожними за змістом положенням частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», норми яких направлені на обмеження виплати пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», максимальним розміром.

Суд звертає увагу, що Конституційний Суд у своєму рішенні від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 дійшов висновку, що будь-які обмеження максимального розміру пенсії, призупинення виплати пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження розміру пенсії для осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, введено в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» шляхом закріплення такого обмеження у статті 2 цього Закону, яка стосується широкого кола пенсіонерів, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, та в підпункті 8 пункту 6 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яким внесені зміни до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який регулює питання пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Тому, враховуючи, що вказані положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визнані неконституційними, застосування до спірних положень статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» щодо обмеження розміру пенсії позивача, які встановлені одним законом, є протиправним.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі №522/16882/17 та від 06 листопада 2018 року у справі №522/3093/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні підстави для обмеження розміру пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Як встановив суд, розмір грошового забезпечення позивача відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20 травня 2021 року №3018 становить 35 416,75 грн.

Отже, основний розмір пенсії позивача з 01 квітня 2019 року відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2022 року у справі №640/24811/21 без обмеження максимальним розміром має становити (без урахування індексації, підвищень та надбавок) 35 416,75 грн. х 80% = 28 333,40 грн.

Проте, як вбачається з розрахунку на доплату за період з 01 квітня 2019 року по 31 жовтня 2022 року розмір пенсії позивача станом на квітень 2019 року розрахований відповідачем в сумі 13 708,88 грн., станом на липень 2019 року - в сумі 14 378,88 грн., станом на грудень 2019 року - в сумі 15 118,88 грн., станом на січень 2020 року - в сумі 14 698,50 грн., станом на липень 2020 року - в сумі 15 438,50 грн., станом на грудень 2020 року - в сумі 16 008,50 грн., станом на січень 2021 року - в сумі 17 690,00 грн., станом на липень 2021 року - в сумі 18 540,00 грн., станом на грудень 2021 року - в сумі 19 340,00 грн., станом на липень 2022 року - в сумі 20 270,00 грн. та з 01 листопада 2022 року позивачу виплачується пенсія в сумі 20 270,00 грн., що свідчить про порушення прав позивача на отримання пенсії в належному розмірі, а саме, в розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, вказаного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20 травня 2021 року №3018 без обмеження максимальним розміром.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо здійснення відповідачем розрахунку пенсії позивача з 01 квітня 2019 року в розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення та без обмеження пенсії максимальним розміром.

Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо застосування з 01 квітня 2019 року обмеження позивачу пенсії за вислугу років максимальним (граничним) розміром.

Водночас, суд зазначає, що вимога позивача визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення позивачу перерахунку та виплати пенсії за вислугу років з 01 квітня 2019 року без обмеження максимальним (граничним) розміром фактично дублює вимогу про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування з 01 квітня 2019 року обмеження пенсії максимальним (граничним) розміром.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо застосування з 01 квітня 2019 року обмеження позивачу пенсії за вислугу років її максимальним (граничним) розміром та зобов`язання відповідача здійснити позивачу з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років без обмеження її максимальним (граничним) розміром виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% від відповідних сум грошового забезпечення, вказаного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20 травня 2021 року №3018, з урахуванням раніше виплачених сум.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування з 01 квітня 2019 року обмеження ОСОБА_1 пенсії за вислугу років максимальним (граничним) розміром.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років без обмеження її максимальним (граничним) розміром виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% від відповідних сум грошового забезпечення, вказаного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20 травня 2021 року №3018, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. Відмовити в іншій частині адміністративного позову.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ідентифікаційний код 42098368).

Суддя В.А. Кузьменко