Справа № 420/9014/22
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 р. Категорія 112010200м.ОдесаСправа № 420/9014/22
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

час і місце ухвалення: письмове провадження,

м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивачка, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за результатом якого позивач просила: - визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 25.05.2022 р. № 8646-6293/Б-02/8-1500/22 про відмову в відновленні раніш призначеної пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відновити раніш призначену їй пенсію за рішенням 62 від 24.03.2022р. з часу звернення тобто 21.02.2022 року, мотивуючи його тим, що листом Головного управління ПФУ в Одеській області від 06.04.2022 року № 5857 4105/6-02/8-150022 повідомлено про призначення пенсії по віку відповідно до Закону України Про державну службу з 12.01.2022 року в розмірі 19340 грн. Як зазначає позивач, рішенням 62 від 19.04.2022 року Головне управління ПФУ в Одеській області було зменшено стаж державної служби, період з 02.05.2016 по 30.05.2019, що призвело до зменшення розрахункового середнього заробітку для нарахування пенсії Державного службовця та до зниження основного розміру пенсії з 12.01.2022 року та складає 8845,66 грн. 10.05.2022 року, позивач надіслала електронний лист, поштою до ГУ ПФУ в Одеській області, з повідомленням щодо повернення розміру раніше призначеної пенсії. Як вказує позивач вона отримала 18.06.2022 року, де зазначено про відсутність законних підстав для зарахування період роботи з 02.05.2016 по 30.05.2019, та вказано, що станом на 01.05.2016 відсутній стаж державної служби не менше як 20 років ( в наявності 19 років 1 місяць). Отже на обчислення пенсії від заробітку в середніх розмірах за відповідною посадою право відсутнє. Однак, з такими доводами позивач не згодна та звернулась до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 62 від 19.04.2022 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , відповідно до якого позивачу пенсію обчислено із розрахунку 60% від заробітної плати 14742,77 грн., та її розмір становить 8845,66 грн. ( 14742,77 грн. х 60%). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відновити раніш призначену пенсію ОСОБА_1 за рішенням 62 від 24.03.2022р. з часу звернення тобто з 21.02.2022 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул..Канатна,83, м. Одеса, 65107, ) сплачений судовий збір в розмірі 992, 40 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов частково, суд першої інстанції не врахував, що законодавець чітко окреслив правила, що підлягають застосуванню при призначенні пенсії державним службовцям після 01.05.2016, а саме ті з них, що ст. 37 Закону № 3723 встановлені для осіб, які мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із врахуванням вимог ч. 3 ст. 27 Закону № 1058.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Одеській області з 12.01.2022 року.

Рішенням 62 від 24.03.2022 року згідно заяви № 297 від 21.02.2022 року було проведено розрахунок пенсії відповідно до Закону України Про Державну службу при загальному стажу роботи 41 рік 1 місяць, у тому числі стаж державного службовця 22 роки 2 місяця (за період державної служби з 18.03.1997 по 30.05.2019 р.) в розмірі 60% від суми заробітної плати 32 603, 63 грн. розмір пенсії з 12.01.2022 встановлено в розмірі в суми 19 340, 00 грн.

За результатами розгляду заяви позивача, відповідач листом від 15.05.2022 року за №8646-6293/Б-02/8-1500/22 повідомив, що згідно з пунктом 12 Прикінцевих положень Закону для осіб, які на день набрання чинності цим Законом (01.05.2016) мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців.

За заявою від 21.02.2022 та долученими довідками про складові заробітної плати від 28.02.2022 № 15-ф проведено розрахунок пенсії відповідно до Закону із розрахунку 60% від заробітної плати 32603,63 грн., визначеної згідно довідок про складові заробітної плати для обчислення пенсії в середніх розмірах за відповідною посадою, та її розмір з 12.01.2022 становив 19562,18 грн. (32603,63 грн. х 60%), але з урахуванням вимог ч. 3 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" розмір пенсійної виплати встановлено в розмірі 19340,00 грн.

Для зарахування періоду роботи з 02.05.2016 по 30.05.2019 до стажу державної служби законних підстав не має.

Доплата за період з 12.01.2022 по 30.04.2022 у сумі 45565,28 грн. нарахована на додаткову відомість в квітні 2022 року.

Перевіркою матеріалів електронної пенсійної справи було встановлено, що станом на 01.05.2016 відсутній стаж державної служби не менше як 20 років (в наявності 19 років 1 місяць).

Отже, на обчислення пенсії від заробітку в середніх розмірах за відповідною посадою право відсутнє.

У зв`язку з вищезазначеним пенсійну справу приведено у відповідність до вимог чинного законодавства. Пенсію обчислено із розрахунку 60% від заробітної плати 14742,77 грн., та її розмір становить 8845,66 грн. ( 14742,77 грн. х 60%).

Після відпрацювання пенсійної справи встановлена переплата пенсії за період з 12.01.2022 по 30.04.2022 в сумі 38 253, 56 грн., про що сумі про що позивача було повідомлено листом від 29.04.2022 № 1500-0504-8/41665.

15.04.2022 надіслано лист до ПАТ КБ "Приватбанк" щодо повернення коштів в розмірі 45 565, 28 грн., згідно якого банківською установою повернуто 497, 42 грн. в межах наявного залишку на рахунку позивача. Утримання суми переплати не проводиться. Доплата в сумі 497,42 грн. буде нарахована на червень поточного року додатковою відомістю, дата виплати 15 число.

Також, згідно рішення 62 від 19.04.2022 року ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії, відповідно до якого позивачу пенсію обчислено із розрахунку 60% від заробітної плати 14 742, 77 грн., та її розмір становить 8845,66 грн. ( 14742,77 грн. х 60%).

Не погоджуючись із вищевказаним, позивачка звернулась до суду.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що для вирішення питання щодо наявності підстав для призначення позивачу пенсії державного службовця слід встановити, чи станом на 01.05.2016 у позивача був наявний спеціальний стаж державної служби більше 10 років.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» N 889-VІІІ від 10.12.2015 (далі - Закон N 889-VІІІ), яким визначено певні особливості пенсійного забезпечення державних службовців, зокрема, згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 889-VІІІ, втратив чинність Закон України Про державну службу N 3723-XІІ від 16.12.93 року (далі - Закон N 3723-XІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу, якими передбачено право державних службовців, за певних умов, на призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону N 3723-XІІ.

Пунктами 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-XІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723-XІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з частиною 1 статті 37 Закону № 3723-XІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом № 889-VІІІ займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом №889-VІІІ мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, право на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Відтак, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 889-VІІІ, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 687/545/17.

Відповідно до положень частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відтак, для вирішення питання щодо наявності підстав для призначення позивачу пенсії державного службовця слід встановити, чи станом на 01.05.2016 у позивача був наявний спеціальний стаж державної служби більше 10 років.

Суд зазначає, що згідно записів трудової книжки позивача, вона на 01.05.2016 року займала посаду державного службовця, що визнається та не заперечується сторонами, та мала стаж державної служби 19 років 1 місяць.

При цьому, як встановлено судом першої інстанції, позивачу рішенням 62 від 19.04.2022 року ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії, відповідно до якого позивачу пенсію обчислено із розрахунку 60% від заробітної плати 14 742, 77 грн., та її розмір становить 8 845, 66 грн. (14742,77 грн. х 60%) та призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки стаж державної служби позивача станом на 01.05.2016 рік менше 20 років.

З огляду на вищевикладене, єдиною підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії державного службовця став висновок відповідача про те, що станом на 01.05.2016 стаж державного службовця заявника складав 19 років 1 місяць.

Вказані висновки відповідача суд оцінює критично та відхиляє, виходячи із наступного.

Частиною 3 статті 46 Закону № 889-VІІІ визначено, що Порядок обчислення стажу державної служби затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ.

Згідно з пунктом 8 розділу XІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Тобто, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01 травня 2016 року (до моменту вступу в дію Закону № 889-VІІ) здійснюється відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок № 283).

При цьому, суд вважає за необхідне, керуючись статтею 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить.

Так, згідно частини першої вказаної норми, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення".

Так, відповідно до пункту 3 цієї, Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

На підставі вищезазначеного, враховуючи, що судовим розглядом підтверджено стаж державної служби позивача станом на 01 травня 2016 року становить більше 10 років, а необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом № 889-VІІІ займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, а тому рішення пенсійного органу 62 від 19.04.2022 року ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії, відповідно до якого позивачу пенсію обчислено із розрахунку 60% від заробітної плати 14742,77 грн., та її розмір становить 8845,66 грн. ( 14742,77 грн. х 60%) та призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, слід визнати протиправним та скасувати.

При цьому, суд вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області належить зобов`язати і відновити раніш призначену пенсію позивачу за рішенням 62 від 24.03.2022 р. з часу звернення тобто 21.02.2022 року.

Обираючи спосіб захисту порушених прав суд керується такими мотивами.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Тому, наслідком визнання протиправною бездіяльності відповідача є покладення на нього рішенням суду обов`язку вчинити певні дії, які б відповідали вимогам закону.

Отже, із урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Належних і достатніх доказів, які б повністю спростовували доводи позивача, відповідач під час розгляду справи не надав.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року по справі № 420/9014/22, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

суддя-доповідач Семенюк Г.В.
судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.