Справа № 200/9296/21
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року справа №200/9296/21

м.Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Міронової Г.М., Казначеєва Е.Г.,

секретар судового засідання Меркулова К.С.,

за участю: представника відповідача Профатила О.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 6 грудня 2021 року у справі № 200/9296/21 (головуючий І інстанції Давиденко Т.В., повний текст складений у м.Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Донецької обласної прокуратури (далі- відповідач) про:

- визнання протиправною відмову у компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а саме: 10.02.2018 року, 11.02.2018 року, 14.04.2018 року, 15.04.2018 року, 28.07.2018 року, 29.07.2018 року, 18.08.2018 року, 19.08.2018 року, 15.09.2018 року, 16.09.2018 року, 27.10.2018 року, 11.11.2018 року, 18.11.2018 року, 15.12.2018 року, 16.12.2018 року, 12.01.2019 року, 13.01.2019 року, 23.02.2019 року, 24.02.2019 року, 31.03.2019 року, 07.09.2019 року, 08.09.2019 року, 25.04.2020 року, 26.04.2020 року, 05.09.2020 року, 06.09.2020 року;

- визнання протиправною відмову у компенсації за роботу в надурочний час та зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію за роботу в надурочний час, а саме: 20.04.2020 року, 21.04.2020 року, 22.04.2020 року, 23.04.2020 року, 25.04.2020 року, 26.04.2020 року, 27.04.2020 року, 31.08.2020 року, 01.09.2020 року, 02.09.2020 року, 03.09.2020 року, 04.09.2020 року, 05.09.2020 року, 06.09.2020 року, 07.09.2020 року;

- зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію за роботу у вихідні святкові та неробочі дні.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення, прийняти нове про задоволення позову. Суд вказує, що позивач був залучений до чергування, а не залучений до роботи в нічний час, в святкові або вихідні дні, понад установлену тривалість робочого дня. Апелянт вважає, що в трудовому законодавстві не існує поняття чергування. Посилання суду на постановою Секретаріату Всесоюзної центральної ради професійних спілок від 2 квітня 1954 року № 233 «Про чергування на підприємствах і в установах» є хибним, оскільки ця постанова регламентувала форму трудових відносин чергування станом на 1954 рік. Також, є незаконним посилання суду на лист Міністерства праці та соціальної політики України від 02.04.2010 року № 89/13/116-10 «Про чергування на підприємствах і в установах», оскільки він не є нормативним документом. Апелянт вважає, що робота у вихідні, святкові та неробочі дні, надурочний час підтверджується наказами керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 1. Верховний суд в постанові від 17.01.2019 року у справі № 389/1299/17 зазначив. що відсутність даних про роботу позивача у вихідні, святкові та неробочі дні у табелі робочого часу не може бути підставою для відмови працівнику надати компенсацію за роботу у зазначені дні.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення, виходячи з наступного.

Згідно трудової книжки позивач в період з 04.11.1994 року по 19.10.2020 року працював в органах прокуратури України на різних прокурорсько-слідчих посадах, 19.10.2020 року звільнений з органів прокуратури за власним бажанням на підставі п. 7 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру».

Наказами керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1: № 3 від 02.02.2018 року, № 9 від 06.04.2018 року, № 21 від 05.07.2018 року, № 26 від 30.07.2018 року, № 28 від 31.08.2018 року, № 30 від 04.10.2018 року, № 34 від 02.11.2018 року, № 42 від 29.11.2018 року, № 1 від 02.01.2019 року, № 4 від 30.01.2019 року, № 7 від 28.02.2019 року, № 14 від 02.05.2019 року, № 45 від 31.07.2019 року, № 33 від 28.08.2019 року, № 7 від 03.04.2020 року, № 15 від 31.07.2020 року позивача залучено до чергування у вихідні, святкові та неробочі дні, а саме: 10.02.2018, 11.02.2018, 14.04.2018, 15.04.2018, 28.07.2018, 29.07.2018, 18.08.2018, 19.08.2018, 15.09.2018, 16.09.2018, 27.10.2018, 11.11.2018, 18.11.2018, 15.12.2018, 16.12.2018, 12.01.2019, 13.01.2019, 23.02.2019, 24.02.2019, 31.03.2019, 07.09.2019, 08.09.2019, 25.04.2020, 26.04.2020, 05.09.2020, 06.09.2020 (а.с. 46-106).

Наказами керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 1: № 7 від 03.04.2020 року, № 15 від 31.07.2020 року позивача залучено до чергування в надурочний час, а саме: 20.04.2020 року - 27.04.2020 року, 31.08.2020 року - 07.09.2020 року (а.с. 104-106).

Позивач 12.10.2020 року звернувся до в.о. керівника Донецької обласної прокуратури з заявою про звільнення з посади у зв`язку з виходом на пенсію та виплатою компенсації за невикористані частини відпусток, провести перерахунок та виплату компенсації за здійсненні чергування згідно графіків чергування Маріупольської місцевої прокуратури № 1 (вихідні та святкові дні) (а.с. 37).

Листом Донецької обласної прокуратури № 07-18-20 від 02.11.2020 року повідомлено, що відповідні графіки чергування та накази для нарахування виплат, керівником Маріупольської місцевої прокуратури № 1 до відділу фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури Донецької області (Донецької обласної прокуратури) не направлялися, у зв`язку з чим підстав для перерахунку та виплати компенсації за графіками чергувань не було (ас. 38-39).

Позивач 24.12.2020 року звернувся до керівника Донецької обласної прокуратури з заявою, в якій просив поновити законні права, провести перерахунок заробітної плати та виплатити недодану частину заробітної плати, посилаючись на незгоду з відповіддю № 07-18-20 від 02.11.2020 року щодо відмови у задоволенні заяви від 12.10.2020 року, зокрема, в частині перерахунку та виплати компенсації за здійсненні чергування згідно графіків чергування Маріупольської місцевої прокуратури № 1 (вихідні та святкові дні) (а.с. 40-43).

Листом Донецької обласної прокуратури № 07-83 вих-21 від 26.01.2021 року повідомлено, що відповідні графіки чергування та накази для нарахування виплат, керівником Маріупольської місцевої прокуратури № 1 до відділу фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури Донецької області (Донецької обласної прокуратури) не направлялися, у зв`язку з чим підстав для перерахунку та виплати компенсації за графіками чергувань не було (а.с. 44-45).

За ст. 72 Кодексу законів про працю України робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі. Оплата за роботу у вихідний день обчислюється за правилами статті 107 цього Кодексу.

Згідно ст. 106 КЗпП України за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. За відрядною системою оплати праці за роботу в надурочний час виплачується доплата у розмірі 100 відсотків тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою, - за всі відпрацьовані надурочні години. У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті. Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається.

Робота у святковий і неробочий день (частина четверта статті 73) оплачується у подвійному розмірі: 1) відрядникам - за подвійними відрядними розцінками; 2) працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки; 3) працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму. Оплата у зазначеному розмірі провадиться за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день. На бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку (ст. 107 КЗпП України).

Робота у нічний час (стаття 54) оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час (ст. 108 КЗпП України).

За матеріалами справи згідно наказів позивача залучено до чергування у вихідні та святкові дні.

Виконання працівником його звичайних трудових обов`язків слід відрізняти від чергування працівника.

Чергування - це перебування працівника за розпорядженням адміністрації після робочого дня, у нічний час, у вихідні, святкові дні для вирішення виникаючих невідкладних питань, що не входят ь у коло звичайних обов`язків працівника.

Якщо працівник виконує свої трудові обов`язки в нічний час, у вихідні та святкові дні, то це не вважається чергуванням.

Отже, не можна ототожнювати поняття «чергування» в нічний час, в святковий або вихідний день із поняттям «залучення до роботи» в нічний час, в святковий або вихідний день, понад установлену тривалість робочого дня.

Кодексом законів про працю України поняття чергування не визначено.

Залучення працівників до чергування регулюється постановою Секретаріату Всесоюзної центральної ради професійних спілок від 2 квітня 1954 року № 233 «Про чергування на підприємствах і в установах», яка діє в Україні згідно постанови Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу СРСР» від 12 вересня 1991 року № 1545 в частині, яка не врегульована законодавством України.

За Постановою № 233 чергування полягає в обов`язку працівника перебувати на визначеному роботодавцем робочому місці з метою вирішення невідкладних питань, не пов`язаних з трудовими обов`язками цього працівника, а також передачі інформації.

Отже, чергування - це залучення у виняткових випадках, працівника до роботи, яка не обумовлена трудовим договором.

При цьому, залучення до роботи у вихідні та святкові дні передбачає виконання працівником своїх звичайних обов`язків, обумовленої трудовим договором.

За Правилами внутрішнього службового розпорядку для прокурорсько-слідчих працівників та службовців прокуратури Донецької області, затверджених загальними зборами працівників прокуратури Донецької області 17.11.2016 року, з метою вирішення невідкладних питань прокурорської діяльності в органах прокуратури здійснюється чергування.

Згідно постанови Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу PCP» від 12.09.1991 року № 1545 до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу PCP з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Залучення працівників до чергування на загальнодержавному рівні регулюється постановою Секретаріату Всесоюзної центральної ради професійних спілок «Про чергування на підприємствах і в установах» від 02.04.1954 року № 233.

Статями 72, 106 108 КЗпП України врегульовано питання надання відгулу, оплати праці за роботу у вихідний день, в надурочний час, в святкові та неробочі дні.

Можливість спеціальної грошової компенсації та порядок оплати за час чергування у вихідні, святкові, неробочі дні та після закінчення робочого дня ані постановою від 02.04.1954 року № 233, ані іншими законодавчими актами про працю не передбачена.

Таким чином, чергування у вихідний, неробочий, святковий день, після закінчення робочого дня оплаті не підлягає, а за нього фактично надається відгул і в табелі обліку використання робочого часу ці години чергування не зазначаються.

Аналогічне роз`яснення зазнчаено в листі Міністерства праці та соціальної політики України від 02.04.2010 року № 89/13/116-10 «Про чергування на підприємствах і в установах».

За матеріалами справи наказами керівника місцевої прокуратури позивач не залучався до роботи понад установлену тривалість робочого дня, у вихідні, святкові, неробочі дні.

Позивач не звертався з заявами про надання відгулів за час чергування, до якого залучався наказами керівника місцевої прокуратури.

Крім того, грошова компенсація за чергування у вихідний, неробочий, святковий день, після закінчення робочого дня оплаті не підлягає.

За ч.5 ст. 242 КАС України судом враховано правову позицію в постановах Верховного Суду від 21.02.2019 року у справі № 759/5013/17, від 26.11.2018 року у справі № 489/4153/16-ц.

Отже, відстуні правові підстави для виплати позивачу компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 6 грудня 2021 року у справі № 200/9296/21 за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 14 грудня 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова