Справа № 440/10428/22
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про прийняття позовної заяви до розгляду
та відкриття провадження в адміністративній справі

19 грудня 2022 рокум. ПолтаваСправа № 440/10428/22

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Сич С.С., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у якій просить: визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , з 23.12.2009 по 10.01.2011 включно, визначивши базовим місяцем січень 2008 року для нарахування індексації грошового забезпечення; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 23.12.2009 по 10.01.2011 включно, визначивши базовим місяцем січень 2008 року для нарахування індексації грошового забезпечення.
Підставою для звернення до суду позивач зазначає порушення своїх прав оскаржуваною бездіяльністю відповідача у сфері публічно-правових відносин.
Частинами 2, 3 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.01.2011 №5 підполковника ОСОБА_1 , переміщеного наказом командувача внутрішніх військ МВС України від 29.12.2010 №141 о/с для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_2 , виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення 10 січня 2011 року.
Цим наказом визначено суми грошового забезпечення, що підлягають виплаті ОСОБА_1 .
Таким чином, 10 січня 2011 року (у останній робочий день) позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав чи законних інтересів, зокрема, про невиплату йому при звільненні індексації грошового забезпечення за період із 23.12.2009 по 10.01.2011.
Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративно судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічною службою є, зокрема, військова служба.
Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Тобто до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.
Законом України від 01.07.2022 № 2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин", який набрав чинності 19.07.2022 (надалі - Закон № 2352-ІХ), назву та частини першу і другу статті 233 Кодексу законів про працю України викладено у новій редакції.
Так, частиною 1 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції Закону № 2352-ІХ) встановлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Частиною 2 статті 233 Кодексу законів про працю України передбачено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Строки, визначені частиною 2 статті 233 Кодексу законів про працю України, стосуються виплати всіх сум, що належать працівникові у разі його звільнення.
Враховуючи, що про порушення свого права позивач повинен був дізнатися 10 січня 2011 року, а стаття 233 Кодексу законів про працю України у новій редакції набрала чинності 19 липня 2022 року, у даному випадку, з урахуванням принципу правової визначеності, трьохмісячний строк звернення до суду, встановлений законом, слід обраховувати починаючи з 19 липня 2022 року та відповідно строк звернення до суду з даним позовом закінчився 20 жовтня 2022 року.
Позивач звернувся до суду з цим позовом 02 грудня 2022 року, а отже, позивач звернувся до адміністративного суду з пропуском тримісячного строку звернення до суду, встановленого законом.
Позивачем не додано до позову заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.
На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд постановив ухвалу від 06 грудня 2022 року, якою позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Зазначено, що недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.
Копія ухвали суду від 06 грудня 2022 року про залишення позовної заяви без руху 07 грудня 2022 року направлена ОСОБА_1 на адресу електронної пошти, зазначену позивачем у позовній заяві.
09 грудня 2022 року до суду надійшла заява позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено, що починаючи з 30.08.2022 ОСОБА_1 звертався до відповідача та до Центрального архівного відділу Національної гвардії України для отримання інформації щодо нарахування грошових коштів за періоди проходження служби та відповідних документів. Пояснює, що 18.11.2022 він отримав відповідь Центрального архівного відділу Національної гвардії України на своє звернення та документи, з яких встановив, що індексація грошового забезпечення за період з 23.12.2009 по 10.01.2011 не нараховувалася та не виплачувалася.
Частиною 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Суд також враховує, що згідно з приписами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод" та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Європейським судом з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено, що не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.
При цьому, суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту (справа "Станьо проти Бельгії").
У рішеннях по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів позову, 30.08.2022 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України із заявою, на яку у відповідь отримав лист військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про те, що за період 2009-2010 роки дані у військовій частині відсутні у зв`язку із здачею відповідних документів до ІНФОРМАЦІЯ_1
31.08.2022, тобто в межах строку звернення до адміністративного суду, позивач звернувся до Центрального архівного відділу Національної гвардії України із заявою про надання копій особистих карток на грошове забезпечення за період з 21.03.2001 по 14.08.2019 та витягів з наказів командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування до списків особового складу та виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 за відповідні періоди служби у військовій частині НОМЕР_1 .
Листом Центрального архівного відділу Національної гвардії України № 636 від 01.11.2022 на адресу позивача надіслано копії особистих карток на грошове забезпечення за період з 2001 по 2017 роки та витяги з наказів командира військової частини НОМЕР_1 , які, за твердженням позивача, отримані ним 18.11.2022.
Зважаючи на викладене вище, враховуючи, що у межах строку звернення до адміністративного суду позивач вживав заходи для отримання письмових доказів, що додані позивачем до свого позову, а після отримання документів без зайвих зволікань звернувся до суду з даним позовом, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду, що зазначені позивачем у заяві від 09 грудня 2022 року, та поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом ОСОБА_1 у справі №440/10428/22.
Адміністративний позов відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, поданий особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, належить розглядати у порядку адміністративного судочинства та підсудний Полтавському окружному адміністративному суду, тому позовну заяву слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.
Позивач у позовній заяві просить розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини 1 статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Частиною 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а пунктом 1 частини 6 статті 12 цього Кодексу - що, справою незначної складності, є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження врегульовані статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з частиною 5 якої суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Враховуючи критерії, визначені частиною 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, які не вимагають проведення підготовчого провадження або судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку, що зазначена справа є справою незначної складності, не підпадає під винятки, передбачені частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відповідно до пункту 1 частини 6 статті 12, з урахуванням положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Керуючись статтями 12, 122, 123, 171, 256, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду, що зазначені позивачем у заяві від 09 грудня 2022 року, та поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом ОСОБА_1 у справі №440/10428/22.
Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі №440/10428/22 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задовольнити.
Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Запропонувати відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі надати до суду відзив на позов разом з усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього документів іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.
Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами, а неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову в силу частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.
Встановити позивачу трьохденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка повинна відповідати статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України.
Встановити відповідачу трьохденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке повинно відповідати статті 164 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повідомити учасникам справи, що вони можуть отримати інформацію у справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, веб-адреса сторінки суду: http://court.gov.ua/fair/sud1670/.
Копію ухвали надіслати учасникам справи.
Надіслати відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.С. Сич