Справа № 420/23934/21
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2022-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97» (вул. Базова, 12, смт. Авангард, Овідіопольський район, Одеська область, 65120) до Південного міжрегіонального управління Деравної податкової служби України по роботі з великими платниками податків (проспект Шевченка, 15/1, м. Одеса, 65015) про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - ПМУ ДПС по работі з ВПП), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним протиправним та скасувати наказ відповідача від 16.11.2021 №126 «Про проведення документальної плановоп виїзної перевірки ТОВ «Шляховик-97»;

- визнати протиправним протиправним та скасувати рішення відповідача від 30.11.2021 №420/34-00-07-01 «Про застосування адміністративного арешту майна платника податків».

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані акти суб`єкта владних повноважень є безпідставними та підлягають скасуванню з огляду на наступне. 29.11.2021 працівників відповідача з направленнями від 26.11.2021 не було допущено представником позивача до проведення документальної планової перевірки за місцем розташування офісного приміщення ТОВ «Шляховик-97» (вул. Романа Кармена, 21, м. Одеса, 65058) через неотримання копії наказу представником позивача, що передбачено п. 81.1 ст. 81 ПК України, а також не надано належних доказів, які доводять виконання суб`єктом владних повноважень вимог ПК України щодо направлення наказу про проведення перевірки та письмового повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки. Керуючись невиконанням відповідачем вимог ПК України щодо проведення перевірок та дією мараторію на проведення документальних перевірок, встановленим п. 52.2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, працівників контролюючого органу не було допущено до перевірки.

В результаті чого, посадовими особами відповідача складено акт від 29.11.2021 №108/34-00-07-01 про відмову у допуску до проведення документальної планової перевірки та на підставі цього, 30.11.2021 прийнято рішення№420/34-00-07-01 «Про застосування адміністративного арешту майна платника податків».

Представник позивача зазначає, що з оскаржуваним наказом він був ознайомлений під час ознайомлення з направленням на проведення перевірки лише 29.11.2021, тому дії підприємства щодо недопущення посадових осіб ПМУ ДПС по работі з ВПП до проведення документальної планової виїзної перевірки є правомірними та вчинені з метою уникнення порушення прав платника податків через протиправність дій відповідача.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2021 року справу №420/23934/21 передано судді Токміловій Л.М.

Ухвалою суду від 06.12.2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 04.02.2022 року вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.02.2022 року відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2022 року справу передано судді Хурса О.О.

Ухвалою суду від 13.06.2022 року прийнято до провадження справу №420/23934/21, розпочато розгляд адміністративної справи спочатку та вирішено розгляд справи здійснити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

17.12.2022 через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду від ПМУ ДПС по работі з ВПП надійшов відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що податковим органом на підставі наказу від 16.11.2021 року №126 призначено провести документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Шляховик-97» з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків і зборів, дотримання валютного та іншого законодавства та правильністю нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за період діяльності з 01.10.2019 по 30.09.2021. На виконання вимог п. 77.4 ст. 77, п. 81.1 ст. 81 ПК України ПМУ ДПС по работі з ВПП 17.11.2021 надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення ТОВ «Шляховик-97» копію наказу про проведення документальною планової перевірки від 16.11.2021 №126 та письмове повідомлення від 17.11.2021 №22/34-00-07-01 із зазначенням дати початку проведення такої перевірки. Відповідно до трекінгу 674 рекомендований лист відправлено 17.11.2021, а особисто вручено 07.12.2021. Враховуючи вищезазначене, представник відповідача вважає, що твердження позивача щодо порушення процедури повідомлення платника податків про проведення документальної планової перевірки є безпідставним, оскільки контролюючим органом дотримані строки (10-денний термін до початку проведення перевірки) та порядок інформування платника податків відповідно до вимог податкового законодавства. Представнику підприємства - адвокату Кутафіну Д.В. направлено 17.11.2021 засобами поштового зв`язку копію наказу про проведення перевірки ТОВ «Шляховик-97» від 16.11.2021 №126 та направлення на перевірку від 26.11.2021 №337, №338, №340, №341, №343. 29.11.2021 представником підприємства відмовлено у допуску до проведення планової документальної виїзної перевірки, в результаті чого складено акт про відмову в допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки від 29.11.2021 №108/34-00-07-01. 30.11.2021 рішенням ПМУ ДПС по работі з ВПП №420/34-00-07-01 застосовано умовний арешт майна ТОВ «Шляховик-97». Зазначено рішення отримано представником позивача 30.11.2021.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом. Однією із обставин, за якої застосовується адміністративний арешт майна відповідно до вимог пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України є відмова платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Враховуючи вищезазначене, ПМУ ДПС по работі з ВПП діяло в межах компетенції передбаченої законодавством.

05.01.2022 через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що станом на 29.11.2021 ТОВ «Шляховик-97» не отримано наказ про проведення перевірки та повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки. Відповідач не надав переконливих доказів направлення зазначених документів на адресу підприємства або вручення їх уповноваженому представнику - недопущення посадових осіб відповідача до проведення перевірки відбулось правомірно. Правомірність цих дій підтверджує сам відповідач, посилаючись на те, що лист з поштовим ідентифікатором 674 ТОВ «Шляховик-97» отримано 07.12.2021. лист з копією наказу та повідомленням про початок перевірки був у точці видачі 02.12.2021 - поза межами дати початку перевірки.

17.06.2022 через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду від відповідача повторно надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнає та просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Шляховик-97».

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено, що ТОВ «Шляховик-97» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31.10.2005 видами діяльності якого є: виробництво неметалевих мінеральних виробів, н.в.і.у (основний); виробництво неметалевих мінеральних виробів, н.в.і.у.; будівництво водних споруд; будівництво інших споруд, н.в.і.у.; діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; допоміжне обслуговування наземного транспорту; інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування; діяльність засобів розміщування на період відпустки та іншого тимчасового проживання; діяльність інших засобів тимчасового розміщування; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; будівництво доріг і автострад; будівництво мостів і тунелів.

16.11.2021 року з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків і зборів, дотримання валютного та іншого законодавства та правильністю нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування, на підставі пп.пп. пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст. 75, ст. 77, п.82.1 ст.82 ПК України видано наказ ПМУ ДПС по работі з ВПП №126 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97» (а.с. 12).

Відповідно до зазначеного наказу від 16.11.2021 року №126 передбачено провести документальну планову виїзну перевірку позивача з 29.11.2021 року за адресою: вул. Базова, 12, смт. Авангард, Овідіопольський район, Одеська область, 65120, тривалістю 30 робочих діб, перевіряємий період з 01.10.2019 року по 30.09.2021.

На виконання вимог п. 77.4 ст. 77, п. 81.1 ст. 81 ПК України ПМУ ДПС по работі з ВПП 17.11.2021 ТОВ «Шляховик-97» надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальною планової перевірки від 16.11.2021 №126 та письмове повідомлення від 17.11.2021 №22/34-00-07-01 із зазначенням дати початку проведення такої перевірки, які отримано позивачем, як заначає сам відповідач, 07.12.2021.

29.11.2021 відповідно до направлень на перевірку від 26.11.2021 №337, №338, №339, №340, №341, №343, уповноважені особи ПМУ ДПС по работі з ВПП прибули для проведення документальної планової виїзної перевірки за місцезнаходженням (податковою адресою) ТОВ «Шляховик-97» вул. Базова, 12, смт. Авангард, Овідіопольський район, Одеська область, 65120. Представником позивача відмовлено контролюючому органу в допуску до проведення зазначеної перевірки.

В результаті зазначеного, податковим органом був складений акт від 29.11.2021 №108/34-00-07-01 про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної планової виїзної перевірки (а.с. 14).

30.11.2021 ПМУ ДПС по работі з ВПП на підставі акту від 29.11.2021 №108/34-00-07-01 про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної планової виїзної перевірки прийнято рішення №420/34-00-07-01 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Шляховик-97» (а.с. 17).

Не погоджуючись із правомірністю прийнятого наказу ПМУ ДПС по работі з ВПП від 26.11.2021 №126 та рішенням від 30.11.2021 №420/34-00-07-01, вважаючі зазначені акти протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції на час винесення наказу про призначення перевірки):

Установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.

На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року № 1236 установлено з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин.

Відповідно до положень пункту 4 розділу II «Прикінцеві положення Закону України від 17 вересня 2020 р. № 909-IX «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»» на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

На підставі цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 89 від 03.02.2021 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», якою скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб: тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 р. та не були завершеними; документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 р. № 568-IX); документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

Відповідачем не заперечується, що станом на час прийняття наказу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Шляховик-97» від 16.11.2021 №126 Кабінетом Міністрів України не приймалося рішення про завершення дії карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

При цьому, дія мораторію на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплено пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних відносин) та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок була чинною, її дія не зупинялася.

Між тим, відповідно до пункту 2.1. статті 2 Податкового кодексу України зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Тобто, зміна приписів Податкового кодексу України здійснюється виключно законами про внесення змін до цього Кодексу, відповідно, зміна строків дії мораторію може бути здійснена виключно шляхом прямого внесення змін до Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

За загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно, за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у Податковому кодексу України, з одного боку і в постанові Кабінету Міністрів України з іншого боку, застосуванню підлягають положення і правила саме Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України є нормою вищої юридичної сили, аніж постанова Кабінету Міністрів України № 89 від 03.02.2021, суд дійшов висновку про те, що за загальним правилом вирішення колізій, суд має застосовувати правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 06 липня 2022 року у справі №360/1182/21.

Суд враховує, що існує чинна норма, а саме пункту 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 17.09.2020 року № 909-IX, яка не визнана неконституційною, проте вона не може бути застосована у спірних правовідносинах, оскільки відповідно до пункту 2.1 статті 2 Податкового кодексу України, зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу, а тому будь-який нормативно-правовий акт, окрім Податкового кодексу України, у тому числі й інший закон, не може змінити правове регулювання податкових відносин, встановлене нормами Податкового кодексу України.

Окрім цього, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок проведення перевірок, права та обов`язки платників податків, адміністративний арешт майна, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України).

Відповідно до п. 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, підпунктом 62.1.3 п.62.1 статті 62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У п. 75.1 ст.75 ПК України вказано, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

У відповідності до пункту 77.4. статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки (абзац п`ятий п. 81.1 ст.81 ПК України).

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абзац шостий цієї ж норми).

Згідно із абзацом першим п.81.2 ст.81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом (п.94.1 ст.94 ПК України).

Згідно з пп. 94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до абзацу першого п.94.5 ст.94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним.

Як передбачено абзацом третім цієї ж норми умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Загальна процедура застосування адміністративного майна платника податків визначена Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 року №632, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок №632).

Відповідно до п.2 розділу ІІ Порядку №632 арешт майна може бути повним або умовним та полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 статті 94 глави 9 розділу II Кодексу.

Арешт може бути накладено податковим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків (п.3 розділу ІІ Порядку №632).

Згідно із п.4 розділу ІІ Порядку №632 рішення про застосування арешту майна платника податків та рішення про накладення арешту при тимчасовому затриманні майна приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) податкового органу.

Як передбачено підпунктом 3 п.1 розділу ІІІ Порядку №632 арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб податкового органу.

За наявності однієї з наведених обставин керівник (його заступник або уповноважена особа) податкового органу приймає рішення про застосування арешту майна платника податків (п.2 розділу ІІІ Порядку №632).

Окрім цього, нормами Податкового кодексу України з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою для про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Тобто, у разі визнання перевірки незаконною, то така перевірка відсутня як юридичний факт, що виключає наявність у податкового органу компетенції на прийняття податкових повідомлень-рішень. У такому випадку висновки акту перевірки, визнаної протиправною, не повинні оцінюватися судом, податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню в силу незаконності податкової перевірки та відсутності правових наслідків такої.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для прийняття оспорюваного рішення став акт про відмову в допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки, призначеної наказом ПМУ ДПС по работі з ВПП від 29.11.2021 №18/34-00-07-01. Відповідно до трекінгу 674 рекомендований лист з наказом від 16.11.2021 №126 та повідомленням від 17.11.2021 №22/34-00-07-01 направлено 17.11.2021, а отримано представником ТОВ «Шляховик-97», тобто з порушенням вимог п. 77.4 ст. 77 ПК України (а.с. 52).

Отже, за наслідком розгляду акту про відмову в допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Шляховик-97», податковим органом прийнято рішення від 30.11.2021 №108/34-00-07-01 про арешт майна ТОВ «Шляховик», що є предметом розгляду у цій справі.

Виходячи з вищезазначеного, суд дійшов висновку, що спірне рішення прийнято відповідачем не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені податковим законодавством, відтак є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а позов ТОВ «Шляховик-97» задоволенню. Відсутність законних підстав для проведення перевірки має наслідком незаконність рішення про застосування адміністративного арешту майна, прийнятого за фактом відмови у допуску до проведення такої перевірки, а отже дії контролюючого органу щодо проведення документальної планової виїзної перевірки позивача у період дії мораторію на проведення такої перевірки, встановленого Податковим кодексом України на період карантину, є протиправними, відповідачем не було дотримано вимог податкового законодавства, а отже, наказ ПМУ ДПС по роботі з ВПП від 16.11.2021 №126 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Шляховик-97» - підлягає скасуванню, крім того, прийняте рішення ПМУ ДПС по роботі з ВПП від 30.11.2021 №420/34-00-07-01 «Про застосування адміністративного арешту майна платника податків», яке прийнято на підставі протиправного наказу, є також протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваних рішень.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 540, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 7, 9, 12, 13, 139, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97» (вул. Базова, 12, смт. Авангард, Овідіопольський район, Одеська область, 65120, ) до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (проспект Шевченка, 15/1, м. Одеса, 65015, ) про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 16.11.2021 року №126 «Про проведення документальної плановоп виїзної перевірки ТОВ «Шляховик-97».

Визнати протиправним та скасувати рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 30.11.2021 №420/34-00-07-01 «Про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Шляховик-97».

Стягнути з Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97» витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 540,00 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя О.О. Хурса