Справа № 620/6152/22
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року Чернігів Справа № 620/6152/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

судді Баргаміної Н.М.,

при секретарі Кондратенко О.В.,

за участю представника позивача Голуб Я.В., представника відповідача Труби А.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прикордонне» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Прикордонне» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № 3077/25010700 від 22.08.2022 та податкового повідомлення - рішення № 3076/25010700 від 22.08.2022, прийняті ГУ ДПС у Чернігівській області відносно СТОВ «Прикордонне».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що податкове повідомлення-рішення № 3077/25010700 від 22.08.2022 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки дані, відображені у поданих деклараціях та уточнюючих розрахунках, є арифметично правильними, платником податку дотримано вимоги Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 221 від 28.01.2016, та вказані значення не тягнуть за собою як наслідок завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (рядок 19) за квітень 2021 року та у наступних податкових періодах з квітня 2021 року - січень 2022 року на загальну суму ПДВ -234680,00 грн. Щодо податкового повідомлення - рішення № 3076/25010700 від 22.08.2022, то позивач зазначає, що СТОВ «Прикордонне» в підтвердження реальності здійснення господарських операцій та здійснення факту повної оплати за поставлений товар було надано копії документів, зокрема, договори, специфікації, видаткові накладні, податкові накладні, виписки по рахунку у банку, оборотно-сальдові відомості, натомість контролюючим органом не взято до уваги вищезазначені документи, хоча вони і були отримані нарочно перевіряючими.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначив, що згідно з даними ЄРПН встановлено, позивачем було придбано товари та послуги у TОB «Грано Холдинг» проте товариством не надано жодних підтверджуючих документів, щодо оплати таких товарів та послуг, укладені договори, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти виконаних робіт, тощо. Вказує на неможливість встановити та підтвердити фактичність оплати придбаних товарів відповідно до платіжних доручень саме за травень 2021 року на суму 387682,92 грн (в т.ч. ПДВ - 64614 грн.) через неможливість виокремити кількість оплаченого товару за травень 2021 року, оскільки в платіжних дорученнях не зазначено вид товарів, а також будь- яка додаткова інформація, яка б підтверджувала оплату придбаних товарів саме в травні 2021 року, а не за інші звітні періоди. Також вказує, що при поданні податкової декларації за квітень 2021 року та грудень 2021 року з урахуванням уточнюючих розрахунків було не вірно перенесено суму ПДВ (значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду).

Позивачем було подано відповідь на відзив, в якій, серед іншого, вказав, що дані, відображені у поданих деклараціях та уточнюючих розрахунках, є арифметично правильними, платником податку дотримано вимоги Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 21 від 28.01.2016, та вказані значення не тягнуть за собою як наслідок завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (рядок 19) за квітень 2021 року та у наступних податкових періодах з квітня 2021 року - січень 2022 року на загальну суму ПДВ 234680,00 грн.

Вислухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Прикордонне» зареєстроване в якості юридичної особи та взято на податковий облік, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 8-9).

Відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прикордонне» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт від 21.07.2021 № 1549/07/03798688 (а.с. 10-19).

Згідно висновків, викладених в акті, під час перевірки було встановлено порушення, зокрема:

- абзацу «б» пункту 200.4, пунктів 200.7, 200.8, 200.9 статті 200 Податкового кодексу України, пунктів 4, 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 21 від 28.01.2016, платнику податків відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування у зв`язку з відсутністю оплати на загальну суму 64614,00 грн.;

- пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пунктів 192.1, 192.3, статті 192, пунктів 198.3, 198.6 статті 198, 200.1, 200.4 статті 200, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, завищено від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду (рядок 21 декларації) за січень 2022 на суму 234680,00 грн.

Такі висновки відповідача ґрунтуються на тому, що підприємством у декларації за квітень 2021 року поданого «Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з самостійно виявлених помилок» від 14.06.2021 було невірно перенесено суму значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду та не враховано зменшення суми податкових накладних по розрахунку бюджетного відшкодування (додаток 3), що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (рядок 19) за квітень 2021 року та у наступних податкових періодах з квітня 2021 року - січень 2022 року на загальну суму ПДВ - 234680,00 грн. Також підприємством до розрахунку суми бюджетного відшкодування за січень 2022 року включено за травень 2021 року суму ПДВ 603510,83 грн., яка оплачена підприємством не в повному обсязі, але заявлена до відшкодування ПДВ, а саме згідно наданих на перевірку банківських виписок за червень 2021 року відсутня оплата за товари, роботи, послуги на загальну суму ПДВ 64614,00 грн.

На вказаний акт позивачем було подано заперечення № 05/08 від 05.08.2022 (а.с. 20-28), за результатами розгляду яких контролюючим органом надано відповідь від 18.08.2022 № 1133/ж12/25-01-07-03-06 (а.с. 30-32), згідно якої заперечення позивача задоволено не було.

На підставі акту перевірки та відповіді на заперечення відповідачем були винесені наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 22.08.2022 № 3077/25010700, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 234680,00 грн. (а.с. 33-34);

- від 22.08.2022 № 3076/25010700, яким виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період січень 2022 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 64645,00 грн. (а.с. 35-36).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з абзацом тринадцятим статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (частина друга статті 9 вказаного Закону, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Отже, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим кредитом визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (пункт 44.1. статті 44 Податкового кодексу України).

Згідно підпункту «а» пункту 198.1, пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

В силу пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

У податковому обліку понесені витрати мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення. І тільки за повної відсутності таких документів, або у разі, коли такі документи є недостовірними, тобто не відображають реальних подій (господарської операції), така господарська операція може вважатися не підтвердженою.

За умови реального здійснення платником податку господарської операції з придбання товарів (робіт, послуг), яка призвела до об`єктивної зміни складу активів такого платника, придбання такого товару (робіт, послуг) з метою використання у господарській діяльності, наявності первинних документів, які підтверджують факт здійснення господарської операції, платник податку має право на віднесення відповідних зобов`язань до витрат підприємства.

Водночас, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності.

З матеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Грано Холдинг» (постачальник) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Прикордонне» (покупець) укладено договір поставки № 1-ГХ-ПР від 01.09.2020, згідно умов якого постачальник зобов`язується продати у власність покупця товар, зазначений у видаткових накладних до цього договору, а покупець в свою чергу зобов`язується прийняти товар та своєчасно оплатити його у порядку та на умовах, передбачених цим договором (а.с. 105).

Позивачем на підтвердження виконання умов вказаного договору було надано суду рахунки на оплату № 75 від 01.05.2021, № 74 від 01.05.2021, № 94 від 16.05.2021, № 99 від 16.05.2021, № 82 від 01.05.2021 № 76 від 01.05.2021, платіжні доручення № 1286 від 04.06.2021, № 1300 від 10.06.2021, № 1322 від 18.06.2021, № 1324 від 18.06.2021, видаткові накладні № 94 від 16.05.2021, № 74 від 01.05.2021, № 76 від 01.05.2021, № 82 від 01.05.2021, № 75 від 01.05.2021, № 99 від 16.05.2021, податкові накладні № 1 від 01.05.2021, № 4 від 01.05.2021, № 6 від 01.05.2021, № 7 від 01.05.2021, № 13 від 16.05.2021, № 14 від 16.05.2021, оборотно-сальдові відомості (а.с. 106-126).

Так, контролюючий орган вказує, що позивачем на підтвердження оплати поставленого за договором поставки № 1-ГХ-ПР від 01.09.2020 товару до перевірки було надані платіжні доручення, в яких було зазначено в призначенні платежу лише номер договору без ідентифікації виду товару, а тому неможливо встановити та підтвердити фактичність оплати придбаних товарів відповідно до платіжних доручень саме за травень 2021 року на суму 387682,92 грн. через неможливість виокремити кількість оплаченого товару за травень 2021 року.

Разом з тим, досліджені в процесі розгляду справи первинні документи розкривають зміст господарських операцій, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та отримання ним реального результату в процесі господарської діяльності з контрагентами.

Згідно наданих суду видаткових накладних, позивачу його контрагентом за договором поставки № 1-ГХ-ПР від 01.09.2020 було поставлено товар на загальну суму з ПДВ 4034910,33 грн., та згідно вищевказаних рахунків на оплату та платіжних доручень Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Прикордонне» було проведено повний розрахунок за поставлений товар.

При цьому, вищевказані рахунки на оплату, платіжні доручення, видаткові накладні містять посилання на вищенаведений договір поставки, тобто дають можливість ідентифікувати повний рух активів товариства.

Згідно наданої суду оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за травень 2021 року у позивача відсутня кредиторська заборгованість перед TОB «Грано Холдинг» за договором поставки № 1-ГХ-ПР від 01.09.2020, а спірна кредиторська заборгованість виникла за договорами виконання робіт № ГХ-ПР від 01.09.2020 та суборенди № ГХ-ПР від 01.01.2021.

Судом не встановлено жодного фактичного порушення вимог наведених норм законодавства, яке б свідчило про завищення позивачем бюджетного відшкодування.

При цьому, наявність помилок в оформленні окремих документів не є безумовною підставою для висновків про відсутність господарської операції. Водночас, досліджені в процесі розгляду справи первинні документи за своєю формою та змістом не суперечать вимогам податкового законодавства та мають необхідні обов`язкові реквізити, визначені законом.

Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 22.08.2022 № 3076/35010700 є протиправним і підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 22.08.2022 № 3077/35010700, то суд зазначає наступне.

Згідно пунктів 192.1, 192.3 статті 192 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних. Результат перерахунку податкових зобов`язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Так, контролюючим органом було встановлено, що підприємством у декларації за квітень 2021 року поданого «Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з самостійно виявлених помилок» від 14.06.2021 було невірно перенесено суму значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду та не враховано зменшення суми податкових накладних по розрахунку бюджетного відшкодування (додаток 3), що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (рядок 19) за квітень 2021 року та у наступних податкових періодах з квітня 2021 року - січень 2022 року на загальну суму ПДВ - 234680,00 грн.

Наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 № 21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289, затверджено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (далі - Порядок № 21).

Так, згідно підпункту 5 пункту 4 розділу V Порядку № 21 у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.

У рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період.

У рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду.

У рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення, узгоджена за результатами перевірки контролюючого органу, у звітному (податковому) періоді, на який припадає день узгодження податкового повідомлення-рішення, враховуючи процедури адміністративного оскарження відповідно до статті 56 розділу II Кодексу.

У рядку 16.3 також вказується узгоджена за результатами документальної перевірки контролюючого органу сума від`ємного значення реорганізованого платника податку, що переноситься до податкового кредиту правонаступника (за умови подання таким правонаступником заяви (таблиця 3 (Д2) (додаток 2)) у складі податкової декларації за звітний (податковий) період), на який припадає день узгодження, враховуючи процедури адміністративного оскарження відповідно до статті 56 розділу II Кодексу.

У разі заповнення рядків 16.2 та/або 16.3 обов`язковим є заповнення таблиці «Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення-рішення та/або уточнюючого розрахунку».

Відповідно до підпункту 5 пункту 5 розділу V Порядку № 21 сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3), відображається у рядку 21 та переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктами 2, 3, 4 розділу VІ Порядку № 21 встановлено, що у графі 4 відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, що виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється.

У графі 5 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники з урахуванням виправлення.

У графі 6 відображається сума помилки (абсолютне значення).

Так, у поданій 20.04.2021 позивачем податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2021 року було зазначено (а.с. 93):

рядок 16 (від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду): 2511690 грн.;

рядок 16.1 (значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду) - 2291978 грн.;

рядок 16.2 (збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами поданих уточнюючих розрахунків): -;

рядок 16.3 (збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатми перевірки контролюючого органу): 219712 грн.;

рядок 21 (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3)): 2352756 грн.

Крім того, позивачем було заповнено таблицю «Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення-рішення та/або уточнюючого розрахунку» вказаної декларації, в якій зазначено підставу заповнення рядка 16.3: податкове повідомлення-рішення від 17.03.2021 № 3 на суму 219712 грн. (а.с. 27).

В подальшому, позивачем було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з самостійно виявлених помилок за березень 2021 року від 19.05.2022, в якому було уточнено рядок 16.3 на суму - 219712 грн., що в кінцевому результаті вплинуло на рядок 21 (уточнений показник: 2133044 грн.) (а.с. 100-101).

Підставою подання уточнюючого розрахунку слугувало те, що податкове повідомлення-рішення від 17.03.2021 № 3 набуло статусу узгодженого в квітні 2021 року, а тому підстав для його відображення у декларації за березень 2021 року не було.

19.05.2021 позивач подає податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2021 року, в якій зазначає: рядок 16: 2352756 грн.; рядок 16.1: 2352756 грн.; рядок 16.2: - 219712 грн.; рядок 16.3: 219712 грн.; рядок 21: 2949344 грн. Також позивачем було заповнено таблицю «Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення-рішення та/або уточнюючого розрахунку» вказаної декларації, в якій зазначено, що в якій зазначено підставу заповнення рядка 16.2: уточнюючий розрахунок за березень 2021 року від 19.05.2021 та рядка 16.3: податкове повідомлення-рішення від 17.03.2021 № 3 на суму 219712 грн. (а.с. 76-77).

Тобто, позивачем у відповідності до підпункту 5 пункту 5 розділу V Порядку № 21 у рядок 16.1 декларації за квітень 2021 року правомірно перенесено рядок 21 декларації за березень 2021 року.

При цьому, інформацію з уточнюючого розрахунку за березень 2021 року позивачем правильно було відображено у рядку 16.2 декларації за квітень 2021 року, який був врахований при заповненні рядка 16 декларації за квітень 2021 року, який, в свою чергу, був врахований при заповненні рядків 17, 19, та 21 декларації за квітень 2021 року.

Аналогічно, до рядка 16.1 декларації за грудень 2021 року позивачем перенесено значення рядка 21 декларації за листопад 2021 року, а уточнений розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з самостійно виявлених помилок за листопад 2021 року відображено у рядку 16.2 декларації за грудень 2021 року (а.с. 57-58, 62-63, 69-70).

Рядки 16.1 та 16.2 декларації за грудень 2021 року також було вірно враховані при заповненні рядків 16, 17, 19, та 21 декларації за грудень 2021 року.

Судом не встановлено жодних порушень заповнення позивачем податкових декларацій з податку на додану вартість за березень, квітень, листопад, грудень 2021 року, а також уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з самостійно виявлених помилок за березень, квітень, листопад 2021 року.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача, що у рядку 16.1 наступної податкової декларації відображаються саме дані рядка 21 з уточненої декларації за попередній період, оскільки це прямо суперечить вимогам підпункту 5 пункту 4 розділу V Порядку № 21.

Суд звертає увагу контролюючого органу, що дані з уточненого розрахунку зазначаються саме в рядку 16.2 декларації наступного податкового періоду, які разом з даними рядка 16.1 відповідної декларації, враховуються при обрахунку рядка 16, значення якого впливає на розрахунок рядків 17, 19, та 21 декларації.

Зважаючи на вищезазначене, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 22.08.2022 № 3077/35010700 також є протиправним та підлягає скасуванню.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прикордонне» необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прикордонне» підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 4489,41 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прикордонне» (вул. І. Мазепи, буд. 40А, м. Чернігів, 14000, ) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області № 3077/25010700 від 22.08.2022 та № 3076/25010700 від 22.08.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прикордонне» судовий збір в розмірі 4489,41 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.12.2022.

Суддя Н.М. Баргаміна