Справа № 351/227/20
Суддя: СОБКО В.
Дата ухвалення: 2022-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 351/227/20
Номер провадження №2-а/351/1/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Собка В.М.,

за участі: секретаря - Яворницької А.М.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Саламандика А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського сержанта поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області Поберезького Сергія Леонідовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги мотивував тим, що 12 січня 2020 року, о 10:44:33 год. на 12377 км у населеному пункті с. Якушенці, позначеного дорожнім знаком 5.45, він ОСОБА_1 був зупинений поліцейським сержантом поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області Поберезьким С.Л. та притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за порушення п.12.4 ПДР України «Порушення швидкісного режиму в населених пунктах» за перевищення швидкості руху на 39 км/год. рухався із швидкістю 89 км/год, при обмеженні 50 км/год, зафіксоване за допомогою приладу «ТruСАМ» 001146 та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, розглянута упереджено, оскільки при винесенні постанови відповідачем було допущено ряд порушень, а саме: не встановлено об`єктивно існуючих обставин по даній справі, не встановлено фактичної швидкості руху позивача, так як тоді щонайменше за 2 км до місця зупинки поліцейськими він рухався із швидкістю 50 км/год, що було зафіксовано на відеореєтраторі, а перевищував швидкість автомобіль, що рухався попереду нього на заокругленій ділянці дороги, при цьому зупинний шлях його автомобіля під час його зупинки на вимогу поліцейського становив не більше 25 метрів без застосування екстреного гальмування, коли при русі автомобіля зі швидкістю 89 км/год, як зазначено у постанові, зупинний шлях мав би становити 67,6-68,9 метрів.

Таким чином позивач просить скасувати постанову поліцейського сержанта поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області Поберезького Сергія Леонідовича серії ЕАК №1965784 від 12.01.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та стягнути із відповідача, понесені ним судові витрати.

Представник відповідача подав до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві та зазначив, що позивач подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного належного доказу на її підтвердження, обставини, викладені у позовній заяві являються суб`єктивною думкою позивача та не спростовують факт вчинення позивачем правопорушення, а також вказав, що у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, на місці його вчинення, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення та накладення стягнення, без необхідності дотримання інспектором поліції певних процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, зокрема такі як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо. Також у відзиві роз`яснено, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 пройшов повірку у встановлений законом спосіб та відповідно до законодавства є дійсним для використання. При цьому посилається на фото та відео матеріали, які долучено до відзиву.

Позивач подав до суду додаткові пояснення щодо обставини зазначених у відзиві, у якому зазначив, що проти доводів відповідача, зазначених у відзиві повністю заперечує, оскільки вони є безпідставними, так як долучені відповідачем фотознімки не містять інформації щодо місця знаходження дорожнього знаку 5.45 «населений пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги, при цьому із наданих відео можна зробити висновок, що вимірювальний пристрій «TruСАМ LTI 20/20», який, крім того, виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, поліцейський тримав у руках, що суперечить приписам ст.40 Закону України «Про національну поліцію», а також із відео вбачається, що поліцейським не було роз`яснено особі, яка притягується до адміністративної відповідальності його права, передбачені ст.268 КУпАП. Свої позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задоволити, справу просив розглядати за його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, надані позивачем та відповідачем, вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до Постанови серії ЕАК №1965784 від 12.01.2020 поліцейського сержанта поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області Поберезького С.Л. 12 січня 2020 року, о 10:44 год. на 12377 км у населеному пункті с. Якушенці, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Citroen Berlingo», номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 89 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 39 км/год., оскільки у населених пунктах дозволена швидкість не більше 50 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCAM LTI 20/20 серійний номер ТС001146. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та за вчинене на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00грн.

при цьому встановлено, що лазерий вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 №UA-MI/1-2903-2012, та на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України було затверджено тип даного засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за №У3197-12. Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 №437 і становить 1 рік. Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 №193. Можливість використання виробу «TruСАМ LTI 20/20», виробництва LaserTechnologylnc, також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 №04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. В об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/ІЕС 18033-3:2015, із довжиною ключа 256 біт.

Засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту виключення їх із вказаного Державного реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки в даному випадку закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Відповідно до п. 3 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.07.2016 №1161, який є чинним, зберігання інформації про затверджені типи засобів вимірювальної техніки, внесені в установленому порядку до набрання чинності Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та ведення вказаного реєстру, здійснювався до 01.01.2019. При цьому, прилад TruCAM було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно, його подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства.

На даний час єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже введено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки.

Відповідно до ст. 17 «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 №1314-УІ (набрав чинності 01.01.2016) законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/17650, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 11.12.2019 та чинного до 11.12.2020, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС001146 е придатним до застосування, як в ручному так і в автоматичному режимах.

Новим законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 № 1314-УІ (набрав чинності 01.01.2016), не передбачено повторного проходження даної процедури сертифікації для приладів, які вже бути завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Для всіх законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, згідно наказу Мінекономрозвитку від 13.10.2016 №1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено міжповірочні інтервали. В тому числі це стосується вимірювачів швидкості руху транспортних засобів дистанційних, до яких відноситься і вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM. Міжповірочний інтервал для нього становить 1 рік, згідно із свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/17650, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 11.12.2019 та чинного до 11.12.2020, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruСАМ LTI 20/20 серійний №ТС001146, є придатним до застосування.

Можливість використання виробу «TruCAM LTI 20/20», виробництва Laser Technology Inc, підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 №04/02/О3/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO:IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Згідно із листом роз`яснення від 01.10.2019 №22-38/49 Мінеконономрозвідки ДП «Всеукраїнським державним науково-виробничим центром стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Урметртестстандарт») опломбування лазерних випромінювачів швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20, не передбачене експлуатаційними документами, методикою повірки або іншими нормативними документами. Прилад TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного ручного режиму роботи, прилад також може бути встановлено на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовності дій: вибір цільового ТЗ, вимірювання швидкості руху ТЗ, документування результатів вимірювання та фотофіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації.

Із відео та фото матеріалів вбачається, що 12 січня 2020 року, о 10:44 год. на 12377 км у населеному пункті с. Якушенці, перед зупинкою працівниками поліції автомобіль «Citroen Berlingo», номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 89 км/год., що було встановлено за допомогою вимірювального приладу «TruCAM», вказаним автомобілем керував ОСОБА_1 , якого на місці зупинки поліцейським було притягнуто до адміністративної відповідальності, про що винесено відповідну постанову.

Згідно із висновку експерта №6 від 22.01.2020 за результатами проведення автотехнічного дослідження, проведеного за заявою ОСОБА_1 , зупинний шлях автомобіля «Citroen Berlingo» при русі автомобіля зі швидкістю 89 км. становить 67,6-68,9 метрів, а при русі автомобіля зі швидкістю 50 км/год становить 26,5-26,9 метрів.

При цьому ні зазначеною експертизою, ні жодним іншим документом чи фото-, або відеоматеріалами не доведено, що зупинний шлях автомобіля «Citroen Berlingo», яким 12.01.2020 керував ОСОБА_1 на момент зупинки його поліцейськими становить 25 метрів, при цьому вимірювальним приладом «TruCAM», ще до факту зупинки було встановлено швидкість автомобіля «Citroen Berlingo», яким 12.01.2020 керував ОСОБА_1 89 км/год, а вже потім він зменшив швидкість і на момент зупинки керував повільніше, однак перевищення швидкості було зафіксовано належним чином.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 258 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

У статті 222 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) чітко встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, чинним на час виникнення спірних відносин законодавством було передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП. Вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному по0ядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо.

Крім того, колегія суддів Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 07 листопада 2019 по справі №487/2179/17 зазначає, що реалізація права позивача щодо можливості скористатися правовою допомогою забезпечується під час оскарження безпосередньо рішення суб`єкта владних повноважень у суді.

Також Конституційний Суд України у п. 2.3 мотивувальної частини рішення від 26.05.2015 №5-рп/2015 зазначив, що у ч.ч. 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, с вичерпним і може бути змінений лише законом.

Відповідно до пункту 1 розділу 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.01.2020 №13, Уповноважені поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, передбачені зокрема ч.1 ст.122 КУпАП .

3а змістом пунктів 1 та 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачена зокрема, ч.1 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином Відповідач мав всі законні підстави винести Постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення. Оскільки у зазначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Відповідно до вище зазначеної інструкції №1395, розділу IV пункту 5 зазначено, що Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі, або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режим. Отже оскаржувана Постанова винесена згідно з чинним законодавством.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, вказаного в оскаржуваній постанові. Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення, судом здобуто не було, а ті обставини, з яких останній просить скасувати постанову, на думку суду, наведені з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За вказаних обставин, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 244-246, 286 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Поліцейського сержанта поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області Поберезького Сергія Леонідовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Василь СОБКО