Справа № 520/2259/19
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року

м. Київ

справа №520/2259/19

адміністративне провадження № К/9901/20732/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у письмовому провадженні

касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 (колегія у складі суддів Лях О.П., Рєзнікової С.С., Бегунца А.О.)

у справі № 520/2259/19

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не включенні в довідку від 19.03.2018 №ФХ113981 відомостей про додаткові види грошового забезпечення та не виготовленні і не направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нової довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення на підставі ст. ст.43, 8, 10 та 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-12, за формою передбаченою Додатком №2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704;

- зобов`язати відповідача скласти та направити до Головного управлення Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.03.2018 у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 з повною інформацією за формою, передбаченою Додатком №2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, для перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 на підставі ст.ст.43,8,10 та 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-12 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за особливості проходження служби (100% від посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, на підставі п. 5, п.п. 1 постанови КМУ від 30.08.2017 №704); надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (10% від посадового окладу), премії (у розмірі 90% посадового окладу, на підставі п. 5, п.п. 2 постанови КМ України від 30.08.2017 №704), надбавки за кваліфікацію (7% посадового окладу).

2. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду 27.03.2019 позов задоволено.

3. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду 27.03.2019 та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

4. У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

5. Ухвалою Верховного Суду від 29.07.2019 відкрито касаційне провадження.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу у Збройних Силах України на посаді викладача кафедри льотного факультету ХУПС та з 19.08.2005 був звільнений у запас і виключений зі списків особового складу частини.

7. Позивач перебуває на обліку у Головному управленні Пенсійного фонду України в Харківській області, пенсійна справа № ФХ113981.

8. З 20.08.2005 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в розмірі 90% грошового забезпечення з наступними складовими: посадовий оклад (185,00 грн); оклад за військове звання (130,00 грн); процентна надбавка за вислугу років 40% (126,00 грн); збільшення грошового забезпечення 100% (441,00 грн); надбавка «льотчик 1 кл.» 8% (14,80 грн); надбавка ОУС 35% (64,75 грн); надбавка «таємність» 10% (18,50 грн); надбавка "За безперервну службу" 21 рік 70% (686,04 грн); премія 33,3% (554,81 грн).

9. З 01.05.2017 грошове забезпечення для обчислення пенсії встановлено згідно рішення суду за посадою «викладач кафедри льотного факультету ХУПС» з наступними складовими: посадовий оклад (1250,00 грн); оклад за військове звання «підполковник» (130,00 грн); відсоткова надбавка за вислугу років 40% (552,00 грн); надбавка за виконання особливо важливих завдань 50% (966,00 грн); надбавка за «таємність» 10% (125,00 грн); надбавка за класну кваліфікацію 12,00 % (150,00 грн); надбавка за особливі умови служби 35% (437,50 грн.); премія 90% (1125,00 грн).

10. Згодом для проведення органами Пенсійного фонду перерахунку пенсії позивача Харківським ОВК було складено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку від 19.03.2018 №ФХ113981 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, у якій зазначено: посадовий оклад (6340,00 грн), оклад за військовим званням (полковник) (1410,00 грн), надбавка про вислугу років (50%) (3875,00 грн).

11. Враховуючи положення постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 та постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, ОСОБА_1 07.03.2019 засобами поштового зв`язку звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з вимогою про надання нової довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, станом на 01.03.2018 у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, з повного інформацією за формою, передбаченою Додатком №2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 для перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 на підставі ст.ст.43, 8, 10 та 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-12 із зазначенням відомостей про премію (в розмірі 90% посадового окладу), надбавку за особливості проходження служби (100% від посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років), надбавку за роботу в умовах режимних обмежень (в розмірі 10% від посадового окладу), надбавку за кваліфікацію (7%).

12. Не погодившись із тим, що відповідач не виготовив довідку про розмір грошового забезпечення, яка б включала зазначені додаткові види грошового забезпечення, позивач звернувся до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

13. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що пункти 1,2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку, затвердженого Постановою № 45 щодо складових грошового забезпечення для перерахунку пенсій, звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, з огляду на те, що скасовують надбавки, доплати, підвищення і премії, які отримував військовий пенсіонер під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках пенсій.

14. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, покликаючись на те, що довідка про розмір грошового забезпечення від 19.03.2018 видана в порядку та за формою, визначеною в Додатку № 2 Постанови №45.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку, затвердженого Постановою №45 щодо складових грошового забезпечення для перерахунку пенсій, звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, з огляду на те, що скасовують надбавки, доплати, підвищення і премії, які отримував військовий пенсіонер під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках пенсій.

Кабінет Міністрів України, визначаючи новий порядок перерахунку раніше призначених пенсій, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, не враховував всі види грошового забезпечення військовослужбовців, вичерпний перелік яких встановлений Законом №2011-ХІІ, і які відображають умови, особливості військової служби кожної особи, яка має право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

Пункти Постанови №103 всупереч вимогам ст. 13, 43, ч. 4 ст. 63 та ч. 3 ст. 11 Закону №2262-ХІІ змінюють умови і норми пенсійного забезпечення військовослужбовців, зокрема позивача.

При цьому, ч. 3 ст. 11 Закону №2262-ХІІ встановлює, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку є такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили. Тому Харківський обласний військкомат при складанні довідки про грошове забезпечення позивача для перерахунку пенсії повинен керуватись Законом №2262-ХІІ, Законом №2011-ХІІ та Постановою №704.

16. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач у довідці визначив види грошового забезпечення, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103.

Оскільки постановами Кабінету Міністрів України № 103 та №45 при перерахунку пенсії не передбачалось включення інших видів грошового забезпечення, ніж передбачених цими постановами, в тому числі тих, які отримував позивач на момент виникнення у нього права на призначення пенсії, ІНФОРМАЦІЯ_1 правомірно не включив їх до довідки про розмір грошового забезпечення.

Постанова Кабінету Міністрів України № 103 була чинною на час складення довідки та не була скасована, не була визнана неконституційною та підлягала застосуванню до спірних правовідносин.

Крім того, за висновком суду апеляційної інстанції, визнання нечинними згодом п. п. 1, 2 постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, не може мати наслідком зобов`язання відповідача до вчинення певних дій за період до 05.03.2019, оскільки цей факт не розповсюджує дію на правовідносини, що склались між позивачем та відповідачем до набрання відповідним судовим рішенням законної сили.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

17. У касаційній скарзі позивач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

18. Скаржник покликається на те, що набув право на перерахунок пенсії у січні 2018 року в силу приписів статті 63 Закону № 2262-ХІІ, пункту 4 Порядку № 45. При цьому Кабінет Міністрів України уповноважений визначати процедуру проведення такого перерахунку, що й було реалізовано ним шляхом прийняття Порядку № 45.

Згідно з пунктом 2 Постанови № 704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійних характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Такі складові передбачено в постанові Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» та в Законі № 2262-ХІІ.

Отже, перерахунок пенсії здійснюється з урахуванням як посадових окладів, так і додаткових видів грошового забезпечення.

Висновок апеляційного суду про те, що Постанова № 103 була чинною та не була скасована на момент складення довідки відповідачем та перерахунку пенсії, тому підлягає застосуванню, є необґрунтованим, оскільки ця постанова суперечить нормам Конституції України. Якщо нормативні акти суперечать нормативним актам вищої юридичної сили, то такі норми не можуть бути застосовані.

Також покликається на те, що Окружний адміністративний суд міста Києва визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до Порядку, оскільки зазначені пункти 1, 2 спірної Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку, затвердженого Постановою №45 щодо складових грошового забезпечення для перерахунку пенсій, звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, з огляду на те, що скасовують надбавки, доплати, підвищення і премії, які отримував військовий пенсіонер під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках пенсій. Відтак оскаржувані пункти Постанови № 103, всупереч вимогам статей 13, 43 ч.4 ст. 63 та ч. 3 ст. 11 Закону № 2262-ХІІ, змінюють умови і норми пенсійного забезпечення військовослужбовців. Отже, зазначені норми не підлягають застосуванню до спірних правовідносин як такі, що суперечать Конституції України.

У додаткових поясненнях позивач посилається на необхідність врахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18 та від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19.

19. Відповідач відзиву на касаційну скаргу не подав.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Верховний Суд перевірив правильність правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків.

21. Ключовим питанням у цій справі є правомірність дій відповідача щодо не включення в довідку від 19.03.2018 №ФХ113981 відомостей про додаткові види грошового забезпечення.

22. 21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103, з преамбули якої вбачається постановлення останньої на виконання ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII.

23. Пунктом 1 Постанови № 103 передбачено перерахування пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-XII до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018, відповідно до Постанови № 704.

24. Пунктом 2 Постанови № 103 визначено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом)) проводити з 1 січня 2018 року в таких розмірах: з 1 січня 2018 року -- 50 відсотків; з 1 січня по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

25. Постановою № 103 внесено також зміни до Порядку № 45, а саме:

- пункт 5 викладено в такій редакції: «Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням».

- додаток 2 до Порядку № 45 викладено в новій редакції, в якій довідка про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, не містить таких складових грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

26. Порядок перерахунку пенсій врегульований розділом VIII «Порядок перерахунку пенсій» Закону № 2262-XII.

27. Перерахунок раніше призначених пенсій визначено частиною четвертою статті 63 цього Закону, за якою усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

28. Отже, перерахунок раніше призначених пенсій визначено статтею 63 Закону № 2262-XII. Кабінету Міністрів України лише надано право на встановлення умов, порядку та розміру для перерахунку пенсій, передбачених указаною статтею.

29. При цьому обчислення пенсії встановлюється статтею 43 Закону № 2262-XII, яка має загальний характер та визначає вихідні дані відносно визначення грошового забезпечення для встановлення розміру як призначуваних пенсій, так і для перерахунку останніх, що є однорідними правовідносинами виходячи зі змісту процитованого Закону.

30. Законодавець делегував уряду повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

31. Так, «умовами» слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.

Під «порядком» розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

32. Величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення «розміру» перерахунку пенсій. При цьому орган виконавчої влади не уповноважений та не вправі змінювати визначений Законом перелік складових грошового забезпечення, які встановлені статтею 43 Закону № 2262-XII.

33. До повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, натомість приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого (а не його складові) може змінюватись Кабінетом Міністрів України.

34. Абзац 3 статті 1-1 Закону № 2262-XII містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

35. Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.06.2022 у справі №520/2098/19 дійшла наступного висновку:

«Обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому Законом № 2262-XII, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України. Юридична природа соціальних виплат, у тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту «законних очікувань» (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави та верховенства права.

…

Відповідно до статті 7 КАС суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами оскаржувані пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили.

Аналогічну правову позицію висловлювала і Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 13 січня 2021 року у зразковій справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20).

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).

Така ж правова позиція була неодноразово викладена й у постановах Верховного Суду України, зокрема у постанові від 10 лютого 2016 року у справі № 537/5837/14-а, де суд зазначив, що, керуючись принципом законності та виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 КАС (у редакції, чинній на час прийняття судових рішень) загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2014 році слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України, а закон.

Отже, з урахуванням вимог статті 7 КАС, а також того, що Верховний Суд постановою від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18 встановив, що пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, суди у період чинності цих норм постанови Кабінету Міністрів України повинні застосовувати Закон № 2262-ХІІ (безвідносно до того, чи скасовані ці норми судом), хоч ці норми й не були скасовані на момент спірних правовідносин.

<…>Велика Палата Верховного Суду не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що в разі коли спеціальним Законом № 2262-ХІІ передбачено право, форми і види пенсійного забезпечення, але не унормовано розміру й видів складових перерахунку пенсії та віднесено визначення підстав для такого перерахунку до повноважень Кабінету Міністрів України, то підвищення розміру грошового забезпечення та/або введення додаткових видів грошового забезпечення відповідним категоріям військовослужбовців без прийняття відповідного урядового рішення не зумовлює для уповноваженого органу обов`язку вчиняти дії, спрямовані на видачу довідки для проведення перерахунку пенсії.»

36. Суд не знаходить підстав для відступу від зазначених правових висновків у справі, що розглядається.

37. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 зазначила, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

38. Враховуючи зазначену вище позицію Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, проте невірно застосував норми матеріального права.

39. Відповідно до статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

40. Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

41. Таким чином, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині мотивів задоволення позовних вимог та викладенню його в редакції цієї постанови.

42. Оскільки колегія суддів скасовує рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до статті 139 КАС України касаційний суд має вирішити питання про розподіл судових витрат у вигляді судового збору.

43. Таким чином, сплачений позивачем за подання касаційної скарги судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 341, 345, 349, 351, 352, 355, 356, 359 КАС України, Суд-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року скасувати.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 березня 2019 року у справі № 520/2259/19 змінити в частині мотивів задоволення позовних вимог і викласти відповідні мотиви в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 березня 2019 року у справі № 520/2259/19 залишити без змін.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і не оскаржується.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб