Справа № 686/13430/22
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/13430/22 Головуючий у 1-й інстанції: Продан Б.Г.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

13 грудня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління транспорту та зв`язку Хмельницької міської ради на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління транспорту та зв`язку Хмельницької міської ради про визнання протиправною, скасування постанови про адміністративне правопорушення та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

04 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Інспекції з паркування управління транспорту та зв`язку Хмельницької міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування вимог ОСОБА_1 не погоджується з винесеною постановою, вважає що відсутня її вина, оскільки вона є особою з інвалідністю і підвозила ОСОБА_2 , який теж є інвалідом, а дія знаку 3.34 «Зупинку заборонено» за наявності під ним таблички «Крім осіб з інвалідністю» на неї не поширюється, тому просить постанову по справі про адміністративне правопорушення скасувати, стягнути з відповідача моральну шкоду та витрати на правничу допомогу.

Рішенням Хмельницького міськрайоного суду Хмельницької області від 28.10.2022 позовну заяву задоволено частково. Скасовано постанову про адміністративне правопорушення серії РАП № 466501408 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладення на неї штрафу в сумі 340 грн. Решту позову залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що фотознімки, зроблені інспектором про те, що транспортний засіб було зупинено з порушенням в забороненому місці та про те, що транспортний засіб не позначено розпізнавальним знаком "Водій з інвалідністю".

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.02.2022 винесено постанову серії РАП №466501408, якою ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. за недотримання вимог п. 3.34 розділу 33 ПДР України та ЗУ «Про дорожній рух», за здійснення 01.02.2022 року о 13.54 год. зупинки тз Daewoo Lanos НОМЕР_1 у недозволеному місці, за адресою: м.Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля 34.

Не погоджуючись із вказаною постановою позивач оскаржила її до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого правопорушення, оскільки вона є особою з інвалідністю, а дія знаку 3.34 «Зупинку заборонено» за наявності під ним таблички «Крім осіб з інвалідністю», на неї не поширюється, а тому представником відповідача було прийнято помилкове рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також суд першої інстанції, посилаючись на ст.99 КАС України, зазначив, що оскільки представник позивача ставить під сумнів відповідність копії (паперової копії) оригіналу фотозйомки, а оригінал електронного доказу представником позивача не подано, то суд не бере до уваги такий доказ.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 14 Закону України Про дорожній рух визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За правилами п.1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил .

Пунктом 1.1. ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п. 8.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

Відповідно до розділу 33 Дорожні знаки ПДР, знак 3.34 передбачає "Зупинку заборонено".

За змістом підпункту 3.34 пункту 3 Розділу 3 Заборонені знаки ПДР України забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Пунктом 2.8. розділу 2 ПДР України водій з інвалідністю, що керує мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком "Водій з інвалідністю", або водій, що перевозить пасажира з інвалідністю, може відступати від вимог дорожніх знаків 3.1, 3.2 і 3.35 - 3.38, а також знака 3.34 за наявності під ним таблички 7.18.

За змістом пункту 7.18 ПДР України табличка "Крім осіб з інвалідністю" означає, що дія знака не поширюється на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю" відповідно до вимог цих Правил, застосовується із знаками 3.1, 3.34 - 3.38.

Таким чином, дія знаку 3.34 «Зупинку заборонено» із табличкою 7.18 «Крім осіб з інвалідністю» не поширюється на водіїв з інвалідністю та на водіїв, які перевозять пасажирів з інвалідністю у разі розміщення на транспортному засобі знаку «Водій з інвалідністю».

Згідно із ч.1 ст.122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За приписами примітки до статті 122 КУпАП, суб`єктом правопорушення в цій статті у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Частиною 1 статті 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Примітка. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Статтею 219 КУпАП визначено, що виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, серед іншого, частинами першою і третьою статті 122 КУпАП (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Відповідно до ст.279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 01 лютого 2022 року о 13:54 год. в місті Хмельницький по вул. Проскурівського підпілля 34, на транспортному засобі марки Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 здійснила зупинку (стоянку) в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушила ч.1 ст.122 КУпАП.

Щодо доводів позивача про те, що вона є особою з інвалідністю та перевозила ОСОБА_2 , який є теж інвалідом, а тому дія знаку 3.34 "Зупинку заборонено" за наявності під ним таблички "Крім осіб з інвалідністю" на неї не поширюється, то як було зазначено вище, табличка до дорожніх знаків 7.18 «Крім осіб з інвалідністю» означає, що дія знака не поширюється на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» відповідно до вимог цих Правил.

Проте, відповідно до фотознімків зроблених на момент вчинення адміністративного правопорушення (а.с.32-39) на транспортному засобі марки Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований під знаком 3.34 «Зупинку заборонено» із табличкою 7.18 «Крім осіб з інвалідністю» не було встановлено розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю".

Доводи позивача про те, що розпізнавальний "Водій з інвалідністю" лежав під лобовим склом на панелі автомобіля справа, колегія суддів відхиляє, оскільки згідно з пп."ґ" п.30.3 ПДР України на механічних транспортних засобах, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю спереду та ззаду розміщується знак «Водій з інвалідністю» - квадрат жовтого кольору із стороною 150 мм і чорним зображенням символу таблички 7.17, що на автомобілі позивача встановлено не було.

Отже, доводи позивача, про те, що дія знаку 3.34 «Зупинку заборонено» на неї не поширюється, оскільки вона є особою з інвалідністю та перевозила пасажира з інвалідністю, у зв`язку з чим вона мала право здійснити зупинку у зоні дії знаку «Зупинку заборонено», судом до уваги не приймаються, в зв`язку з відсутністю знака "Водій з інвалідністю" розміщеного у встановленому порядку.

Надані відповідачем докази колегія суддів вважає належними та допустимими доказами в силу ст.251 КУпАП, оскільки вони посвідчені в порядку, встановленому законом, та які були обґрунтовано враховані при винесенні оскаржуваної постанови інспектором з паркування.

Отже наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що постанова інспектора з паркування управліня транспорту та звязку Хмельницької міської ради серії РАП "466501408 прийнята відповідно до вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують рішення суду першої інстанції.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення припустився порушень норм матеріального права та висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління транспорту та зв`язку Хмельницької міської ради задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.