Справа № 200/2993/21-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2022 року справа №200/2993/21-а

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційні скарги Головнокомандувача Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року по справі №200/2993/21-а (суддя І інстанції Стойка В.В., повний текст рішення складено 29 жовтня 2021 року в м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головнокомандувача Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головнокомандуючого збройних Сил України, військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 06.01.2021 року № 3 про призначення ОСОБА_1 на посаду Начальника стройової частини відділення персоналу штабу НОМЕР_3 окремої механізованої бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ ЗСУ, ВОС-2905003, в частині, що стосується позивача;

- визнати протиправним та скасувати наказ Командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.02.2021 № 44 в частині, що стосується позивача;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.02 2021 № 54, що стосується позивача.

- поновити майора ОСОБА_1 на посаді начальника мобільного відділення забезпечення військової частини НОМЕР_1 (ВОС НОМЕР_4 ).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021р. позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 06.01.2021 року № 3 про призначення ОСОБА_1 на посаду Начальника стройової частини відділення персоналу штабу НОМЕР_3 окремої механізованої бригади оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Сухопутних військ ЗСУ, ВОС-2905003, в частині, що стосується ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано наказ Командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.02.2021 №44 в частині, що стосується ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.02.2021 № 54, що стосується ОСОБА_1 . Поновлено майора ОСОБА_1 на посаді начальника мобільного відділення забезпечення військової частини НОМЕР_1 (ВОС-7001003).

В апеляційній скарзі відповідачі просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідачі посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідачі вважають, що судом першої інстанції не прийнято до уваги порушення позивачем встановленого ст.122 КАС України строку звернення до суду. Судом першої інстанції не прийнято до уваги, що відповідно до пункту 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та пункту 4.9 Інструкції на підставі Плану переміщення військовослужбовців Головного командного центру Збройних Сил України затвердженим Головнокомандувача Збройних Сил України від 06.01.2021 (додаток 1) позивача було заплановано на переміщення з посади начальника мобільного відділення забезпечення військової частини НОМЕР_1 на посаду начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 . Відповідно до Переліку військово-облікових спеціальностей осіб офіцерського складу, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 20.06.2012 №412/дск (зі змінами), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 16.07.2012 № 1190/21502, допускається призначення офіцерів інших ВОС без додаткової підготовки на посади, що передбачають ВОС 290500 (на яку було призначено позивача). Відповідно до пункту 83 Положення військовослужбовці Збройних Сил України в умовах особливого періоду можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду. Позивач проходив військову службу з грудня 2017 по липень 2020 роки на відповідних посад, які передбачали ВОС 2904003, що в свою чергу свідчить про відповідний рівень компетенції та досвід проходження служби за посадою, що й не заперечується самим позивачем. Крім того, відповідно до Переліку військово-облікових спеціальностей осіб офіцерського скла затвердженого наказом Міністерства оборони України від 20.06.2012 № 412/д зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16.07.2012 за № 1190/20 призначення офіцерів інших ВОС допускається без додаткової підготовки на посаді, що передбачають ВОС 290500, оскільки вважається спорідненою. Тобто, наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 06.01.21 № 3 позивача було призначено на посаду начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 , яка є спорідненою, з урахуванням відповідного рівня компетенції та досвіду проходження служби на попередніх посадах. Таким чином, призначення позивача на посаду начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 повністю відповідає наведених вище нормативно-правовим актам, що було здійснено в межах повноважень та у визначений спосіб, що повністю відповідає вимогам статті 19 Конституції України.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційних скарг, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач проходив військову службу у званні майора на посаді начальника мобільного відділення забезпечення (військово-облікова спеціальність далі ВОС-7001003) у військовій частині НОМЕР_1 на підставі наказу Міністра оборони № 57 від 12.02.2019 року.

Як було зазначено позивачем, під час проходження служби на посаді заступника військового комісара-начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » штатно-посадовою категорією «майор» ВОС -2904003, позивач за проханням, у зв`язку з сімейними обставинами, був призначений наказом Головнокомандувача ЗСУ від 09 червня 2020 року № 111, відповідно до пункту 82 підпункту 3 «за ініціативою військовослужбовця на нижчу посаду - на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад з штатно-посадовою категорією «майор» на штатно-посадовою категорією «капітан».

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 06.01.2021 року № 3 відповідно до п.82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України позивача призначено на посаду начальника стройової частини відділення персоналу штабу НОМЕР_3 окремої механізованої бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_2 ) (Сухопутних військ ЗСУ, ВОС-2905003). Призначається на вищу посаду у порядку просування по службі з шпк «капітан» на «майор».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 44 від 20.02.2021р. на підставі наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 06.01.2021 року № 3, позивача визнано таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби (м. Бахмут). З 20 лютого 2021р. виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, крім продовольчого, а з продовольчого забезпечення знято з 21 лютого 2021р..

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.02.2021р. № 54 позивача визнано таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків у військову частину НОМЕР_2 з 22 лютого 2021р., на посаду начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 , ВОС-2905003, у зв`язку з тим, що посада невакантна, допущено до тимчасово виконуючого обов`язки за вакантною посадою старшого офіцера інженерної служби військової частини НОМЕР_2 (ВОС НОМЕР_5 ) та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232), Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі Положення) та Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170 (далі Інструкція).

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону №2232 порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно частини тринадцятої статті 6 Закону №2232 військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.

Пунктом 112 Положення передбачено, що військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків: неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії; неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують; потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Пунктом 82 Положення визначено підстави призначення військовослужбовців на посади, зокрема, на вищі посади - у порядку просування по службі.

Посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачено вище військове звання, ніж за займаною посадою, а за умови рівних військових звань - більший посадовий оклад. У разі коли штатом (штатним розписом) передбачено два військові звання або диференційовані посадові оклади, до уваги береться вище військове звання або більший посадовий оклад.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачами, переміщення позивача на нове місце служби відбулось саме у зв`язку з призначенням позивача на вищу посаду в порядку просування по службі з шпк «капітан» на «майор».

Згідно із пунктом 4.1 Розділу IV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 (далі Інструкція) військовослужбовці Збройних Сил України призначаються на військові посади, передбачені штатами (штатними розписами) військових частин. Призначення військовослужбовців на посади і переміщення по службі здійснюються за результатами оцінювання на підставі Резерву кандидатів для просування по службі (далі - Резерв для просування по службі), Плану переміщення по службі з числа військовослужбовців (далі - План переміщення на посади), подань, службового документа, визначеного підпунктом 5 пункту 1.5 розділу I цієї Інструкції (якщо в умовах воєнного часу неможливо оформити подання), та клопотань посадових осіб, а також рішень колегіальних органів, утворених відповідно до чинного законодавства України.

За пунктом 4.9 Розділу IV Інструкції підставами для видання наказів по особовому складу про призначення і переміщення військовослужбовців, зокрема, на вищі посади, є витяг із Плану переміщення на посади, а в разі здійснення незапланованого переміщення - подання (додаток 1) та витяг із Резерву для просування по службі та (або) витяг із рішення колегіального органу, визначеного Інструкцією про порядок заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників.

Таким чином, Інструкцією визначено вичерпний перелік документів на підставі яких здійснюється призначення військовослужбовців на вищу посаду позапланово або у плановому порядку.

В плановому порядку переміщення здійснюється на підставі плану переміщення, а в позаплановому на підставі подання та витягу із резерву.

Суд звертає увагу, що законодавець не наділив уповноважених осіб правом самостійного визначення вказаного переліку шляхом його звуження/розширення.

В матеріалах справи міститься План переміщення військовослужбовців Головного командного центру Збройних Сил України, затв. 06.01.2021р..

Відповідно до п.4.8. Інструкції План переміщення на посади складається для комплектування вакантних посад, а також посад, які планується вивільнити внаслідок звільнення і вибуття військовослужбовців із виключенням зі списків військової частини протягом календарного року.

Комплектування посад, включених до Плану переміщення на посади, здійснюється військовослужбовцями, які: зараховані до Резерву для просування по службі та відповідають вимогам до призначення на вищі посади; були призначені на нижчі посади у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, не виключались із Резерву для просування по службі та відповідають вимогам до призначення на вищі посади; зараховані у розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади; були звільнені від займаних посад та повертаються в поточному навчальному році в Україну у зв`язку із закінченням строку проходження військової служби (підготовки) за кордоном; є випускниками військових навчальних закладів оперативно-стратегічного і оперативно-тактичного рівнів підготовки; оцінені (атестовані) до призначення на інші посади; вислужили п`ятирічний строк проходження служби в місцевостях з установленим строком військової служби.

План переміщення на посади складається в кадровому органі кожної номенклатури призначення за існуючими посадами. Проект Плану переміщення на посади складають посадові особи кадрових органів. Складений проект Плану переміщення на посади розглядається на засіданні відповідної атестаційної комісії, визначеної пунктом 4.1 цього розділу, яка надає рекомендації щодо включення військовослужбовців до Плану переміщення на посади.

З урахуванням рекомендацій атестаційної комісії проект Плану переміщення на посади подається для затвердження посадовій особі, яка має право призначення військовослужбовців на посади.

Витяги із затвердженого Плану переміщення на посади в семиденний строк надсилаються до відповідних посадових осіб. Посадові особи після отримання витягів: забезпечують включення до розробленого проекту Плану переміщення на посади посад військовослужбовців, які сплановані до призначення на посади за вищою номенклатурою призначення, та своєчасне його затвердження; доводять інформацію до військовослужбовців, включених до Плану переміщення на посади, їх прямих командирів (начальників).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, план переміщення було складено та затверджено відповідачем 06.01.2021 року, тобто в той самий день, коли було прийнято спірний наказ № 3 від 06.01.2021 року.

При цьому, у порушення вимог п.4.8 Інструкції позивач не був ознайомлений з планом переміщення від 06.01.2021 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, доказів на спростування зазначеної обставини відповідачами надано не було.

Крім того, доказів розгляду проекту зазначеного плану переміщення атестаційною комісією, а також її рекомендацій про включення позивача за результатами атестації до плану переміщення суду надано не було.

Відповідно до п.4.3. Інструкції за результатами щорічного оцінювання під час підготовчого періоду до нового навчального року до 30 листопада в кадрових органах і штабах військових частин складаються: проект Плану переміщення на посади, які належать до номенклатури призначення командира військової частини;

Списки військовослужбовців, які оцінені до призначення на посади, переміщення по службі наказами вищих посадових осіб за номенклатурою призначення (далі - Список військовослужбовців до переміщення).

Згідно з 4.4. Інструкції у службах персоналу всіх рівнів опрацьовуються Списки військовослужбовців до переміщення, що надійшли з органів військового управління і підпорядкованих військових частин, та копії Оцінних карток військовослужбовців (додаток 15), які займають посади відповідної номенклатури призначення. За результатами опрацювання в службах персоналу за номенклатурою призначення складаються: проект Плану переміщення на посади; контрольний список військовослужбовців, які оцінені до призначення на нижчі посади; список кандидатів для просування по службі на посади офіцерського складу.

Список кандидатів для просування по службі на посади офіцерського складу складається за формою Резерву для просування по службі та надсилається до кадрових органів посадових осіб, визначених у пункті 4.6 цієї Інструкції.

Отже, згідно з вищезазначеними приписами Інструкції за результатами атестування військовослужбовців складаються списки кадровими органами, що є підставою для внесення військовослужбовців до плану переміщення.

Порядком та нормами вищезазначеної Інструкції встановлено проведення атестування військовослужбовців з метою забезпечення правильного добору, розстановки, виховання і вдосконалення підготовки військових кадрів шляхом об`єктивного оцінювання професійного рівня, ділових та моральних якостей кожного військовослужбовця, відповідності їх посаді, визначення перспективи службового використання, створення резерву кандидатів для просування по службі.

Розділом VII Інструкції передбачено, що процес атестування військовослужбовців передбачає проведення комплексного та періодичного оцінювання військовослужбовців.

Комплексне оцінювання включає щорічне оцінювання, здійснене прямими командирами (начальниками), та незалежне оцінювання військовослужбовців, здійснене визначеним представником Головної інспекції Міністерства оборони України або комісій з перевірки військ (сил), утворених наказами Міністерства оборони України, у випадках, визначених пунктом 7.5 цього розділу.

За підсумками щорічного оцінювання складається оцінна картка військовослужбовця.

Залежно від результатів оцінювання службової діяльності військовослужбовців за рік посадові особи, які складають на військовослужбовців оцінні картки, роблять висновки щодо відповідності посадам, які вони займають, а також надають рекомендації стосовно їх подальшого службового використання, в тому числі: зарахування до Резерву для просування по службі; залишення на займаній посаді або продовження строку перебування на посаді.

В матеріалах справи наявна скорочена оціночна карта позивача за період з 15.07.2020р. по 30.11.2020р. (а.с. 14), відповідно до змісту якої позивач отримав оцінку за критеріями службової діяльності «добре», займаній посаді відповідає (начальник мобільного відділення забезпечення) та його рекомендовано залишити на займаній посаді.

Отже, оціночна карта позивача не містить висновок щодо зарахування позивача для призначення на вищу посаду.

Відповідачами не було надано суду доказів того, що позивач знаходився у резерві для просування по службі та відповідав вимогам для призначення на вищі посади, що є обов`язковою умовою для військовослужбовців включених до плану переміщення для комплектування посад.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що призначення позивача на вищу посаду в порядку просування по службі з шпк «капітан» на «майор» та переведення на нове місце служби відбулось за відсутності законодавчо встановлених підстав та з порушенням вимог чинного законодавства, а тому судом першої інстанції правомірно визнано протиправним та скасовано наказ Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 06.01.2021 року № 3 про призначення позивача на посаду начальника стройової частини відділення персоналу штабу НОМЕР_3 окремої механізованої бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ ЗСУ, ВОС-2905003.

Вимоги про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.02.2021 № 44 та наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 22.02 2021 № 54 є похідними від першої вимоги, а тому підлягають задоволенню.

Посилання відповідачів на приписи п.83 Положення, колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки як вбачається з наказу №3 від 06 січня 2021р., він був прийнятий у відповідності до вимог п.82 Положення. Отже, приписи п.83 Положення не були підставою для прийняття спірного рішення.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення позивачем строку звернення до суду колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами частини 5 цієї статті для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивач звернувся до суду з позовом 19.03.2021р..

Предметом позову у цій справі є: наказ Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 06.01.2021 року № 3, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.02.2021року № 44 та наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.02. 2021 року № 54.

Отже, вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.02.2021 №44 та наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.02 2021 № 54 заявлені позивачем в межах встановленого строку.

Щодо наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 06.01.2021 року № 3, то в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження дати ознайомлення позивача з цим наказом. При зверненні до суду з позовом, позивач наголошував на тому, що про існування цього наказу йому стало відомо при ознайомленні з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.02.2021року № 44. Доказів зворотного відповідачем не надано.

За таких обставин, доводи відповідача щодо порушення позивачем строку звернення до суду колегією суддів не прийнято до уваги.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційні скарги і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головнокомандувача Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року по справі №200/2993/21-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від суду від 21 жовтня 2021 року по справі №200/2993/21-а - залишити без змін.

Постанова у повному обсязі складена та підписана 15 грудня 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 15 грудня 2022 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді А.А. Блохін

І.В. Сіваченко