Справа № 137/994/22
Суддя: Верещинська Я. С.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 137/994/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" грудня 2022 р.

Літинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Верещинської Я.С.

за участю секретаря судового засідання Хижук Л.І.

сторін у справі: позивача ОСОБА_1

представника позивача-адвоката Зайця Б.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Літин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП018 №792749 винесену 04.10.2022 інспектором взводу №2 роти 4 батальйону УПП у Вінницькій області ст. лейтенантом поліції Гутковським А.С., якою накладено на нього адміністративне стягнення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425грн. Просив закрити провадження у справі, вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 04.10.2022 відносно нього інспектором взводу №2 роти 4 батальйону УПП у Вінницькій області ст. л-нтом поліції Гутковським А.С. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПОІ8 № 792749 чим накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425грн. Того ж дня, він перебував у автомобілі Mercedes Benz S320 у м. Вінниця, до нього підійшли працівники поліції та почали вимагати пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Він попросив пояснити йому причину пред`явлення документів відповідно до вимог закону України «Про Національну поліцію». Поліцейські зіслались на введений в Україні військовий стан. У зв`язку із викладеним відповів, що навіщо їм пред`являти посвідчення водія, оскільки в такому разі достатньо пред`явити паспорт громадянина України. Згодом поліцейські почали вимагати пред`явити їм поліс обов`язкового цивільного страхування. Однак, він запитав що слугує причиною для перевірки у нього такого документа, оскільки правил дорожнього руху він не порушував. Поліцейський відповів, що нічого не порушував, а тому він відповів що в такому разі не повинен нічого їм пред`являти, окрім документів, що посвідчують особу у зв`язку із введеним воєнним станом. Оскільки, у постанові також вказано, що він не пред`явив посвідчення водія, то яким чином поліцейський встановив особу. Зокрема, у постанові зазначене місце проживання у АДРЕСА_1 , що не відповідає дійсності. Вважає, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки інспектор патрульної поліції не зафіксував в установленому законом порядку порушення водієм транспортного засобу відповідного пункту ПДР України, його вимога про зупинку транспортного засобу та пред`явлення документів є не доведеною, так само як не доведено й підстави для здійснення контролю за наявністю договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 18.10.2022 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті на 15.11.2022 із викликом сторін.

Ухвалою від 15.11.2022 замінено неналежного відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області на належного відповідача - Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області, розгляд справи відкладено на 13.12.2022.

Позивач ОСОБА_1 та його представник-адвокат Заєць Б.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Зокрема, ОСОБА_1 зазначив, що він стояв припаркований та чекав пасажира, до нього підійшли поліцейські та просили пред`явити документи, які він їм так і не пред`явив, оскільки не встиг знайти, проте згодом йому принесли постанову про накладення на нього стягнення, про розгляд справи та складання постанови він не знав, оскільки йому вже принесли готовий документ. Адвокат Заєць Б.В. в судовому засіданні вказав на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також доказів вчинення будь- якого іншого правопорушення, що дало б підстави поліцейським вимагати у нього поліс обов`язкового страхування.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 07.11.2022 від Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на адміністративний позов, у якому просять відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі, розгляд справи провести за відсутності відповідача. Свій відзив мотивують наступним. Під час патрулювання 04.10.2022 на вул. Коцюбинського в м. Вінниці інспектором роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Рутковським А.С. зупинено автомобіль Mercedes Benz S320 днз НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом без чинного страхового поліса, під час перевірки документів не пред`явив на вимогу поліцейського посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.4 а) ПДР України. Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст.33 та 284 КУпАП поліцейським прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП018 №792749 за ч.1 ст.126 КУпАП. Зазначають, що відповідно до ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Відповідно до ст.35 вище вказаного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху, що й було здійснено працівниками поліції. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, відповідач мав всі законні підстави винести постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення. Оскільки у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП (Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015). Тому за результатами розгляду адміністративної справи до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425грн. Отже, інспектором як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зроблено висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Одночасно зазначають, що підстав у відповідача для умисного спотворення обставин події не було.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини.

Постановою серії ДП018 №792749 винесеною 04.10.2022 притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. У постанові зазначено: «04.10.2022 року о 11год 40хв в м. Вінниця по вул. Коцюбинського, водій керував ТЗ при цьому не було полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, не пред`явив посвідчення водія та реєстраційний документ на т/з, чим порушив ПДР п.2.1 «а, б, ґ», ЗУ «Про обов`язкове страхування» ст.53», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.8).

Згідно роздруківки із сайту МТСБУ щодо перевірки полісу внутрішнього страхування встановлено, що полісу на ТЗ № НОМЕР_1 станом на 04.10.2022 не знайдено (а.с.19).

Згідно ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Згідно ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.16 Закону водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Пунктами 2.1 а, б, ґ Правил дорожнього руху, передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п. 21.1 ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV передбачено, що на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Пунктом 21.2 ст. 21 вказаного Закону передбачено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Згідно з п. 21.3 ст. 21 Закону, при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Згідно ст.53 Закону посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У відповідності до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема за ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних визначених ч.2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото і відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Так, в обґрунтування свого відзиву відповідач зазначає про наявність доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який суд вважає належним та допустимим доказом у справі, оскільки у оскаржуваній постанові міститься посилання на такий відеозапис у графі 8 «До постанови додається».

Із оглянутого в судовому засіданні відеозапису (а.с.21) встановлено, що поліцейськими, коли вони підійшли до водія транспортного засобу Mercedes Benz S320 днз НОМЕР_1 ОСОБА_1 було названо водієві причину зупинки «відсутній поліс обов`язкового страхування ТЗ» та «діє воєнний стан», після того, поліцейськими запропоновано ОСОБА_1 пред`явити посвідчення водія свідоцтво про реєстрацію ТЗ та поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, на що останній після довгої дискусії відмовився. Із вказаного відеозапису також встановлено, що водієм ОСОБА_1 поліцейському пред`явлено лише паспорт громадянина України. Також, поліцейським, у встановленому законом порядку, розглянуто справу та за результатами складено постанову.

Варто зазначити, що на вищевказаному відео та в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечувався факт керування транспортним засобом Mercedes Benz S320 днз НОМЕР_1 , навпаки у своїх поясненнях ОСОБА_1 пояснив, що приїхав на місце події та чекав там пасажира, де до нього підійшли працівники поліції.

Так, згідно ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Щодо аргументів про відсутність правових підстав у відповідача для зупинки транспортного засобу, то суд зауважує, що такі не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 Правил дорожнього руху, зокрема, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності входить до комплексу обов`язкових документів, які дають право керування транспортним засобом на рівні з посвідченням водія та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

При цьому, надана відповідачем із відзивом роздруківка із сайту МТСБУ щодо відсутності полісу внутрішнього страхування ТЗ № НОМЕР_1 станом на 04.10.2022, зазначена у оскаржуваній постанові у графі 8 «До протоколу додається», вказує на те, що у поліцейських були наявні підстави для зупинки автомобіля на підставі п.3 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки вказана роздруківка містила інформацію, що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення.

Стосовно доводів сторони позивача про те, що він не зобов`язаний був пред`являти на вимогу поліцейського страховий поліс, оскільки зупинка транспортного засобу не була зумовлена порушенням правил ПДР чи оформленням дорожньо-транспортної пригоди, то суд звертає увагу, що положеннями статті 53 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України встановлено безпосередній обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.09.2019 справа № 127/19283/17, від 02.12.2019 справа № 766/10693/17, від 02.12.2019 справа № 164/2068/17, 21.11.2018 у справі 465/6677/16-а та від 13.03.2020 у справі № 161/11159/16-а.

До того ж, такий обов`язок визначений у ст.16 Закону України «Про дорожній рух», який є спеціальним нормативно-правовим актом, який застосовується саме до водіїв, які керують транспортними засобами в дорожньому русі.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 20.10.2020 у справі №444/2115/17 зазначив, що невиконання вимоги працівника поліції, яка, очевидно, входить до кола його повноважень, не може бути визнане правомірним, якщо особа, виходячи зі своєї оцінки ситуації, вважає таку вимогу безпідставною, і навіть якщо в подальшому виявиться, що ця вимога ґрунтувалася на неправильній оцінці ситуації поліцейським і не мала достатніх підстав.

Суд звертає увагу, що за вказаних обставин, при вирішені питання щодо правомірності винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та притягнення позивача до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП, визначальним є встановлення факту пред`явлення чи не пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Керування транспортним засобом за відсутності при собі або не пред`явлення для перевірки полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є самостійним складом правопорушення.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 21.12.2018 (справа №175/1224/16-а), від 16.05.2018 (справа №750/7242/16-а), від 08.11.2018 (справа №545/1792/16-а).

Враховуючи встановлені при розгляді справи обставини, суд приходить до висновку про те, що доводи позивача та його представника не спростовують факт порушення ОСОБА_1 п.2.1 «а,б,ґ» Правил дорожнього руху, ст.53 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та підстав для притягнення його до відповідальності, тоді як оскаржувана постанова серія ДП018 №792749 винесена 04.10.2022 є такою, що відповідає встановленим обставинам справи та вимогам чинного законодавства про автомобільний транспорт, а тому підстави для її скасування відсутні.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого позову, у зв`язку з чим відмовляє у його задоволенні в повному обсязі.

Інші доводи позовної заяви на висновки суду не впливають.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Керуючись ст. 2, 9, 72-77, 90, 241-246, 250, 262, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволення позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 19.12.2022.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 29.03.2019 органом 0524, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області, адреса: вул. Ботанічна, б.24, м. Вінниця, Вінницького району Вінницької області, .

Суддя : Верещинська Я. С.