Справа № 640/6963/22
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року м. Київ № 640/6963/22

Окружний адміністративний суд м. Києва, у складі судді Вєкуа Н.Г, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Торгова компанія «Дорсервіс» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Дорсервіс" (адреса 04112, м. Київ, Шевченківський район, вул. Степана Руданського, буд.3-а, кв.(офіс) 600 ) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м.Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, винесене Головним управлінням ДПС у місті Києві форми "Р" №32240415 від 20.01.2022 року, прийняте відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Дорсервіс».

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач порушив спосіб реалізації владних управлінських функцій та не провів документальну позапланову виїзну перевірку позивача.

Ухвалою суду від 05 травня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем неправомірно було сформовано податковий кредит в декларації з ПДВ за вересень 2021 року, оскільки податкова накладна, яка стала підставою для формування такого кредиту, була зареєстрована постачальником з порушенням граничних термінів її реєстрації в ЄРПН.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ГУ ДПС у м. Києві на п. 200.10 ст. 200, п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та у порядку статті 76 Кодексу Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-V1 із змінами та доповненнями було проведено камеральну перевірку від 19.11.2021 № 86012/Ж5/26-15-04-15-18/31245569 податкової звітності з податку додану вартість за вересень 2021 року, поданої ТОВ «Торгова компанія «Дорсервіс».

В ході камеральної перевірки податкової звітності позивача з податку на додану вартість за вересень 2021 року було встановлено формування податкового кредиту (рядок 10.1) на суму ПДВ 7770076 грн., у тому числі за рахунок податкової накладної, зареєстрованої постачальником в ЄРПН з порушенням граничних термінів реєстрації на суму 75333,33 грн.

Перевіркою встановлено порушення п. 198.6 ст. 198 Кодексу, що привезло до заниження позитивних нарахувань, які підлягають сплаті до бюджету в декларації з ПДВ за вересень 2021 року на суму ПДВ 75 333 грн.

В зв`язку із чим, відповідач прийшов до висновку про неправомірність формування позивачем в декларації з ПДВ за вересень 2021 року податкового кредиту на суму 75 333 грн.

20 січня 2022 року відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» №32240415, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 75 333,00 грн та застосовано штрафну санкцію в розмірі 7 533,00 грн.

Незгода позивача із таким податковим повідомленням-рішенням, зумовила його звернення до Окружного адміністративного суду м. Києва із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом положень пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок проведення камеральної перевірки встановлено статтею 76 Податкового кодексу України, а саме підпунктом 76.1 та 76.2 цієї статті Кодексу передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Таким чином, предметом камеральної перевірки є правильність відображення (з методологічної та арифметичної точок зору) показників, необхідних для обчислення бази оподаткування, проте достовірність цих показників, перевіряється шляхом комплексного дослідження в ході документальної перевірки: податкових декларацій, фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку та первинних документів.

В силу положень абзаців 1, 14 16 п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Як свідчать матеріали справи, при здійсненні перевірки позивача, відповідачем встановлено, що останнім було сформовано податковий кредит в декларації з ПДВ за вересень 2021 року, в т.ч на підставі податкової накладної, яка була зареєстрована постачальником з порушенням граничних термінів її реєстрації в ЄРПН, що призвело до заниження позитивних нарахувань, які підлягають сплаті до бюджету в декларації з ПДВ за вересень 2021 року на суму ПДВ 75 333,00 грн.

Відповідно до пункту 201.1, абзаців 1, 2, 5 і 6 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Саме податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

При цьому, в силу приписів пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (що визначає загальний порядок формування платником податкового кредиту) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної / розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів (положення норм Кодексу станом на час виникнення правовідносин) з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Аналізуючи зміст наведених норм Податкового кодексу України суд дійшов висновку, що вимогами для визнання податкового кредиту є: наявність підтверджуючих документів; наявність реєстрації в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування - якщо право на податковий кредит підтверджує податкова накладна/розрахунок коригування.

При цьому, від обставини своєчасності реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних також залежить період декларування податкового кредиту.

Так, згідно з пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) платники ПДВ, крім тих, які застосовують касовий метод податкового обліку: суми ПДВ, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування, які були своєчасно зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, можуть включити до складу податкового кредиту того податкового (звітного) періоду, у якому вони складені, або будь-якого наступного звітного періоду протягом 1095 календарних днів із дати складання таких податкових накладних/розрахунків коригування; суми ПДВ, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування, несвоєчасно зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, можуть включити до складу податкового кредиту того податкового (звітного) періоду, у якому вони зареєстровані в Реєстрі, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів із дати складення податкових накладних/розрахунків коригування.

Тобто, норми статті 198, статті 201 Податкового кодексу України є прямими, мають імперативний припис відносно правових актів, які можуть регулювати ці відносини.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що контролюючий орган неправомірно встановив порушення позивачем п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, оскільки станом на дату реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та, відповідно, відображення позивачем у податковій декларації з ПДВ у вересні 2021 року не закінчився строк 1095 календарних днів із дати складення вказаної накладної, а відтак позивач мав право на включення таких сум до податкового кредиту за відповідний період.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Дорсервіс" (адреса 04112, м. Київ, Шевченківський район, вул. Степана Руданського, буд.3-а, кв.(офіс) 600 ) задовольнити повністю;

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, винесене Головним управлінням ДПС у місті Києві форми "Р" №32240415 від 20.01.2022 року, прийняте відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Дорсервіс»;

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Дорсервіс" (адреса 04112, м. Київ, Шевченківський район, вул. Степана Руданського, буд.3-а, кв.(офіс) 600 ) сплачений судовий збір у розмірі 2481, 00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн 00 коп) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м.Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя Н.Г. Вєкуа