Справа № 240/15484/21
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/15484/21

Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Д.М.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

06 грудня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Білої Л.М.

секретар судового засідання: Лунь Т. С.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Байдали Ірини Геннадіївни

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року (ухвалене в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Обербетон Україна" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Позивач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала просила суд їх задовольнити.

Представник позивача щодо задоволення вимог апеляційної скарги заперечувала, просила суд відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що Головним управлінням ДПС у Житомирській області на підставі наказу Головного управління ДПС у Житомирській області від 05.02.2021 року №143-п та відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п 78.1.7 п.78.1ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Обербетон Україна".

Копію наказу Головного управління ДПС у Житомирській області від 05.02.2021 №143-п вручено голові комісії з припинення (реорганізації) ТОВ "Обербетон Україна" ОСОБА_1 та ознайомлено з направленнями на 08.02.2021року №245, №246, №247, №248, №249, №250, №251.

Перевірку продовжено на 5 робочих днів з 24.02.2021 року згідно наказу від 23.02.2021 №242-п, копію якого вручено голові комісії з припинення (реорганізації) ТОВ "Обербетон Україна" Ширшовій Н.О.

За результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки складено акт перевірки від 10.03.2021 №2731/06-30-07-05/36072242 (далі Акт перевірки), у якому встановлено порушення:

- п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134, ст.137, п.44.1, п.44.2 ст.44 Податкового Кодексу України, ст.1, ст.2 ст.3, ст.4 та ст.9 ст.10, ст.11 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі Закон України №996-XIV), Положення (Стандарт) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 (далі - Положення (Стандарт) бухгалтерського обліку №16 «Витрати»), в результаті чого завищено значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1550737,00 грн;

- пп. "г", п.п.198.5, п.198 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 276582 грн;

- п.п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України ТОВ "Обербетон Україна" не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні по операціях, що не є господарською діяльністю платника податків;

- п.44.1, п.44.3 СТ.44, п 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України - ненадання платником податків для проведення перевірки у повному обсязі всіх документів (копій документів), що належать або пов`язані з предметом даної перевірки акт про ненадання документів від 02.03.2021 року №110/06-30-07-05/36072242.

Платником подавались заперечення від 25.03.2021 №31 (вх.№9629/6 від 29.03.2021) до Акта перевірки.

Головним управлінням ДПС у Житомирській області було надано платнику відповідь від 12.04.2021року №6187/6/06-30-07-05 на заперечення, яку відправлено поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення (отримано платником 15.04.2021 року відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення).

На підставі Акта перевірки Головним управлінням ДПС у Житомирській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 02.04.2021 №3 про застосування штрафних санкцій у розмірі 1020,00 грн за невідображення податковим агентом нарахованого та виплаченого доходу в сумі 1565,81 грн, ПДФО в сумі 278,42 грн та військовий збір в сумі 19,03 грн; від 15.04.2021 №5 про застосування фінансової санкції за ненадання в повному обсязі документів в сумі 1020 грн, №5 про збільшення податкових зобов`язань за податком на додану вартість в сумі 276582 грн, №5 про застосування фінансової санкції за нереєстрацію податкових накладних в сумі 17000 грн, №51 про зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування за податком на прибуток в сумі 1550737 грн.

Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ "Обербетон Україна" подало до ДПС України скаргу.

Рішенням ДПС України від 17.06.2021 №13653/6/99-00-06-01-05-06 від 17.06.2021 ДПС України залишила без змін прийняті ГУ ДПС у Житомирській області податкові повідомлення-рішення.

Вважаючи податкові повідомлення - рішення протиправними, позивач звернувся до суду для їх скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Аналізуючи доводи апелянта в частині дотримання відповідачем строків проведення перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.п.2.1 розділу ІІ "Загальні положення" Акта перевірки перевірки проводилась з 10.02.2021 до 02.03.2021, тобто 15 робочих днів.

Абзацами першим-другим пункту 82.2. статті 82 Податкового кодексу України регламентовано, що тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів.

Згідно з положеннями частини 2 статті 2 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон України №996-XIV) середніми є підприємства, які не відповідають критеріям для малих підприємств та показники яких на дату складання річної фінансової звітності за рік, що передує звітному, відповідають щонайменше двом із таких критеріїв: балансова вартість активів - до 20 мільйонів євро; чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - до 40 мільйонів євро; середня кількість працівників - до 250 осіб.

ТОВ "Обербетон Україна" ні за 2017 рік, ні за 2018, 2019 та 2020 роки не відповідає щонайменше двом критеріям середніх підприємств, та у 2017 році належало до малих підприємств у розумінні частини 2 статті 2 Закону України №996-XIV.

З урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що перевірка товариства тривала понад встановлені пунктом 82.2. статті 82 Податкового кодексу України терміни. Водночас саме по собі порушення термінів проведення перевірки, яке безумовно свідчить про порушення допущені відповідачем під час проведення перевірки, не свідчить про протиправність податкових повідомлень-рішень і не може слугувати єдиною підставою для їх скасування.

Даючи оцінку доводам апелянта щодо правомірності прийняття спірних податкових повідомлень - рішень суд апеляційної інстанції вказує на слідуюче.

Так, на переконання апелянта, орендна плата, що була нарахована за користування частиною майнового комплексу мала компенсуватись фактичним користувачем - пов`язаною особою, чого зроблено не було і тому позивачем було занижено доходи від операційної діяльності.

Однак, колегія суддів вважає такі висновки помилковими, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 44.2. статті 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з абзацом першим підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

З матеріалів справи встановлено, що між ТОВ "Обербетон Україна" - позивач, та ТОВ "Обербетон-інвест" 01.07.2016 укладено договір оренди №ОБ.ВН-2016.01.07-ОБУ (далі - Договір оренди), предметом якого є нерухоме майно- комплекс будівель та споруд визначених у додатку до договору (пункт 1.1. Договору) (Том №1, а.с. 59). Відповідно до акта приймання-передачі, додатків до договору та схеми приміщення (Том №1, а.с. 63-69), позивачем орендується частина приміщення площею 18277,5 кв.м., решта приміщення площею 8535,7 кв.м. не орендується позивачем.

Основним доводом ГУ ДПС у Житомирській області є те, що орендоване майно використовувалось одночасно двома підприємствами, які є пов`язаними особами. Витрати по оренді, які були сформовані ТОВ "Обербетон-інвест" спричинили збиткову діяльність ТОВ "Обербетон Україна", що призвело до заниження доходів підприємства та зменшення податкового навантаження (Том №1, а.с.12 на звороті - 15).

Однак такі твердження податкового органу не знайшли підтвердження ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Висновків щодо порушення відповідач дійшов зокрема посилаючись на те, що майно щодо якого оформлено надання/отримання послуг оренди, розташоване за однією і тією ж адресою, тобто переміщення майна від орендодавця до орендаря фізично не відбувалося, що говорить про те, що фактично відбувається одночасне використання такого майна в господарській діяльності обох товариств.

Однак, ГУ ДПС у Житомирській області не описує в акті перевірки яким чином мало відбуватися фізичне переміщення орендованого нерухомого майна, і яким чином має змінитися адреса переміщеного нерухомого майна після укладення договору оренди.

ГУ ДПС у Житомирській області вказує на те, що ТОВ "Обербетон-інвест" декларувало за 2017 рік виробничі приміщення загальною площею 27420,3 кв.м., як приміщення, які в повному обсязі використовуються ним у власній господарській діяльності .

Однак, як встановлено під час апеляційного розгляду справи, ТОВ "Обербетон-інвест" є власником приміщення і використовує його у власній господарській діяльності шляхом здачі частини приміщення в оренду та використання решти приміщення на свій розсуд.

ГУ ДПС у Житомирській області посилаючись на підпункт "є" п. 266.2.2 ст. 266 Податкового кодексу України, використовує його в редакції Закону України №466-IX від 16.01.2020, тобто у редакції, що не існувала на момент виникнення спірних правовідносин (2017 рік), та не могла бути врахована платником у 2017 році при декларуванні приміщення. У 2017 році редакція підпункту "є" п. 266.2.2 ст. 266 Податкового кодексу України передбачала, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств. Саме тому ТОВ "Обербетон-інвест" відобразило будівлі промисловості у податковій декларації з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2017 рік, тобто у відповідності до чинного на той час законодавства.

Відповідачем в Акті перевірки вказується, що фактично не виконувалась умова договору оренди щодо здійснення орендодавцем поточного забезпечення електроенергією переданого в оренду майна. Такий висновок податковий орган робить на підставі того, що згідно реєстру податкових накладних за перевіряємий період орендодавець не виписував податкових накладних на електроенергію на ТОВ "Обербетон-інвест".

Однак, відповідно до умов Договору оренди (п.2.3.) орендодавець здійснює поточне забезпечення електроенергією переданого в оренду майна, вартість даного забезпечення включена в орендну плату.

Також контролюючий орган безпідставно робить висновок, що орендна плата нараховувалась за головний виробничий комплекс в цілому на всю його площу 26813,2 кв.м., хоча ТОВ "Обербетон Україна" орендує лише частину комплексу загальною площею 18277,5 кв.м.

Щодо ненадання документів на запит судом встановлено, що за час проведення перевірки ГУ ДПС у Житомирській області неодноразово зверталося до ТОВ "Обербетон Україна" із запитами про надання документів, на які товариство надавало відповіді.

Запит від 01.03.2021 отримано уповноваженою особою товариства 02.03.2021 о 13:49, а запит від 02.03.2021 того ж дня о 16:11. Представник товариства на запитах зробила запис про те, що відмовляється надавати на них відповідь, у зв`язку з тим, що вони вручені в останній день перевірки та зокрема запит від 02.03.2021 за 50 хвилин до завершення перевірки.

Відповідно до пункту 85.4. статті 85 Податкового кодексу України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Оскільки запити посадових осіб контролюючого органу від 01.03.2021 та від 02.03.2021 були вручені з порушенням пункту 85.4. статті 85 Податкового кодексу України, тобто пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки, то у ГУ ДПС у Житомирській області не було підстав для застосування штрафної санкції до ТОВ "Обербетон Україна" за ненадання відповіді на запит.

Щодо від`ємного значення об`єкта оподаткування, збитку сформованому у попередні періоди, у сумі 167827,00 грн.судова колегія звертає увагу на наступне.

Згідно з абзацами другим-восьмим підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Керуючись статтею 134 Податкового кодексу України ТОВ "Обербетон Україна" здійснило коригування фінансового результату, що було відображено у відповідній декларації, що підтверджується Актом перевірки, а саме: у податковій декларації з податку на прибуток підприємств за 2015 рік відкориговано (зменшено) отриманий в 2015 році фінансовий результат-збиток в сумі 167827,00 грн. на суму 141711,00 грн. в Додатку РІ Різниці, рядок 2.1.3 Сума витрат на списання дебіторської заборгованості, яка не відповідає ознакам визначеним підпунктом 14.1.11 п.141 статті 14 (списана дебіторська заборгованість). Сума збитку (від`ємного значення) за 2015 рік, що переноситься на наступні періоди складає -26113,00 грн.

В Акті перевірки працівниками ГУ ДПС у Житомирській області зазначено, що вся сума фінансового результату 167827,00 грн вплинула на формування від`ємного значення об`єкту оподаткування відображеного в рядку 3.2.4. Додатку РІ в наступних податкових періодах 2017, 2018, 2019, 2020 роки без урахування того, що сума була відкоригована в Додатку РІ до Декларації про прибуток в рядку 2.1.3.

Отже, на переконання колегії суддів, ГУ ДПС у Житомирській області помилково вказана сума 167827,00 грн, як в Акті перевірки так і в податковому повідомленні-рішенні.

При цьому, колегія суддів зазначає, що під час судового розгляду ГУ ДПС у Житомирській області не доведені твердження про те, що орендоване майно використовувалось одночасно двома підприємствами, а витрати по оренді, які були сформовані ТОВ "Обербетон-інвест", спричинили заниження доходів ТОВ "Обербетон Україна", суд також скасовує і донарахований податок на додану вартість.

Штраф застосований за порушення строків реєстрації податкових накладних також пов`язаний із основним порушенням, яке не підтвердилось під час судового розгляду, у зв`язку з чим суд скасовує також і рішення про застосування штрафної санкції у розмірі 17 тис. грн.

Щодо Податкового повідомлення-рішення №3 від 02.04.2021 року відповідно якого до ТОВ "Обербетон Україна" застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у сумі 1020,00 грн колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 119.1. статті 119 неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми, нараховані (виплачені) фізичним особам за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

У п.п. 3.1.4.2.1. Акта перевірки (Том №1, а.с. 25) зазначено, що розбіжність між К-т рахунком 6411 та податковим розрахунком за формою «1ДФ, за II квартал 2017 року в сумі 278,42 грн., яка виникла в зв`язку з тим, що в податковому розрахунку за формою №1ДФ за ІІ квартал 2017 року податковим агентом не відображено нарахований та виплачений й дохід) в сумі 1565,81 грн, ПДФО в сумі 278,42 грн та військовий збір в сумі 19,03 грн, а саме: списана дебіторська заборгованість на продану браковану продукцію фізичній особі ОСОБА_2 за травень 2017 року. У пункті 5 розділу IV Акта перевірки зазначено, що ТОВ "Обербетон Україна" потрібно подати уточнюючий податковий розрахунок Ф. №1-ДФ з врахуванням вищевказаних порушень за II квартал 2017 року.

Водночас у тексті податкового повідомлення-рішення №3 від 02.04.2021 року зазначено інше порушення: "при заповненні Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку форми №1-ДФ допущено помилки при відображені реєстраційних номерів облікової картки платників податків", що не відповідає дійсності, а отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що штрафна санкція застосована неправомірно.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Окрім того, судова колегія надає оцінку висновкам суду першої інстанції, які стосуються вирішення питання про відшкодування понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.

Так, відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Порядок сплати судового збору регулюється Законом України "Про судовий збір".

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", який на перше січня 2021 року становить 2270,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративний позов подано у 2021 році юридичною особою. Предметом позову є вимога майнового характеру.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру суб`єктом владних повноважень або юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, при зверненні до суду першої інстанції позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі, що не перевищує 22700,00 грн.

В свою чергу, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги позивача в повному обсязі, в порушення вищенаведених вимог КАС України, помилково стягнув на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого товариством судового збору в повному обсязі, а саме 34073,60оді як повинен був стягнути 22700 грн.

Щодо переплаченої суми судового збору в розмірі 27240,00 грн., суд повинен був роз`яснити позивачу його право на звернення до суду першої інстанції із заявою про повернення надмірно сплаченої суми судового збору на підставі ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність зменшення суми стягнення витрат зі сплати судового збору до 22700,00 грн.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, однак, не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині визначення суми судових витрат зі сплати судового збору, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

При цьому, вказана обставина, не може бути підставою для встановлення помилковості висновків суду першої інстанції, оскільки протиправність дій відповідача та відповідно правомірність доводів позивача засвідчується сукупністю фактів, встановлених в ході розгляду справи.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни оскаржуваного судового рішення в частині визначення суми судових витрат, які підлягають до відшкодування на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Обербетон Україна" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень змінити в частині розподілу судових витрат, стягнувши на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Обербетон Україна" 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області.

В іншій частині рішення Житомирській окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 13 грудня 2022 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Матохнюк Д.Б. Біла Л.М.