Справа № 140/4835/22
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/4835/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, (далі відповідач, ТУ ДБР у м.Хмельницькому) про визнання протиправним та скасування наказу Директора ТУ ДБР у м.Хмельницькому від 13.06.2022 №95-о/с/ДСК «Про звільнення ОСОБА_1 », яким достроково припинено (розірвано) контракт №69 про проходження служби у Державному бюро розслідувань від 12.04.2021 та звільнено із служби у зв`язку із скороченням штату, з посади начальника п`ятого оперативного відділу (із дислокацією у м.Чернівцях) ТУ ДБР у м.Хмельницькому; поновлення на посаді, що є рівнозначною посаді начальника оперативного відділу в ТУ ДБР у м.Хмельницькому, а за відсутності такої посади - на іншій рівнозначній посаді в цьому органі; стягнення з середнього заробітку за час вимушеного прогулу по день прийняття судом рішення по справі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 на підставі наказу відповідача від 12.04.2021 №56-о/с/ДСК був прийнятий на службу до Державного бюро розслідувань (далі ДБР) на посаду начальника першого оперативного відділу (із дислокацією у м.Хмельницькому) ТУ ДБР у м.Хмельницькому як такий, що пройшов конкурсний відбір. 12.04.2021 з позивачем укладено контракт №69 про проходження служби в ДБР, контракт укладений строком на 6 років. З 01.07.2021 ОСОБА_1 за його згодою був переведений на рівнозначну посаду начальника п`ятого оперативного відділу (із дислокацією у м.Чернівцях) ТУ ДБР у м.Хмельницькому.

14.04.2022 позивач отримав попередження про наступне звільнення зі служби у зв`язку з скороченням штату внаслідок змін до штатного розпису, затверджених наказом ДБР від 12.04.2022 №131дск «Про затвердження змін до штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому на 2022 рік». Того ж дня позивач подав рапорт на ім`я т.в.о директора ТУ ДБР у м.Хмельницькому Олександра Томусяка про переведення із займаної посади на рівнозначну посаду начальника оперативного відділу у м.Чернівцях. Аналогічний рапорт також був поданий 24.05.2022 на ім`я Директора ТУ ДБР у м.Хмельницькому Романа Богданова.

Наказом відповідача від 13.06.2022 №95-о/с «Про звільнення ОСОБА_1 » з позивачем припинено (розірвано) контракт №69 про проходження служби у ДБР та його звільнено зі служби в ДБР у зв`язку із скороченням штату з 14.06.2022.

Позивач вважає оскаржуваний наказ про звільнення незаконним, протиправним та таким, що підлягає скасуванню. При цьому вказує, що фактично скорочення внаслідок зміни структури або штатного розпису не відбулось та відповідачем не було враховане його переважне право на залишення на роботі.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено судовий розгляд справи проводити без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (т.1, а.с.48).

У відзиві на позов представник відповідача позовні вимоги заперечила та у задоволенні позову просила відмовити (т.1, а.с.58-71). В обґрунтування своєї позиції вказала, що відповідно до наказу ДБР від 12.04.2022 №131дск «Про затвердження змін до штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому на 2022 рік» виведено зі штатного розпису структурні підрозділи та посади та введено нові структурні підрозділи та посади, зокрема: п`ятий оперативний відділ (з дислокацією у м.Чернівцях) з посадами на оперативний відділ у м.Чернівцях з посадами.

На виконання вимог підпункту 4 пункту 107 Положення про проходження служби особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2020 №743 (далі Положення №743) ОСОБА_1 14.04.2022 був попереджений про наступне звільнення у зв`язку із скороченням штату у разі неможливості використання на службі у зв`язку із скороченням штату або проведенням організаційно-штатних заходів у ДБР.

09.06.2022 позивачу в ході індивідуальної бесіди було запропоновано призначення на вакантну посаду начальника другого оперативного відділу (з дислокацією у м.Сєвєродонецьку) ТУ ДБР у м.Краматорську, від якої він відмовився.

При цьому, оскільки наказом ДБР від 12.04.2022 №131дск були скорочені усі посади, в тому числі аналогічні посаді позивача, відтак передбачене статті 42 КЗпП переважне право на залишення на роботі не могло бути реалізоване, так як скороченню підлягали усі посади.

Оскільки ОСОБА_1 не скористався можливістю переведення на запропоновану рівнозначну посаду, яка відповідала його кваліфікаційному рівню, тому у відповідача були усі правові підстави для його звільнення.

З огляду на викладене представник ТУ ДБР у м.Хмельницькому вважає, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

У відповіді на відзив представник позивача адвокат Кінах Я.В. додатково зазначила, що позивач відмовився від запропонованої посади у зв`язку з сімейними обставинами (значна віддаленість місця служби від місця проживання родини, постійно триваючі бойові дії на території Донецької області). Також позивач не погоджувався із запропонованою посадою у зв`язку з тим, що йому не було запропоновано альтернативних вакантних рівнозначних посад, наявних в ТУ ДБР у м.Хмельницькому, тобто за основним місцем роботи, хоча такі були наявні. Просила позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити (т.1, а.с.226-230).

У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача зауважила, що положеннями статті 14-3 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» та підпунктом 9 пункту 59 Положення №743 не передбачено обов`язку з переведення працівників, що вивільняються у зв`язку із скороченням штату або проведенням організаційно-штатних заходів. Вирішення питання про переведення особи рядового та начальницького складу залишається на розсуд керівника та може здійснюватись за його ініціативою. Проходження служби в ДБР охоплює виконання обов`язків по всій території органів ДБР, в тому числі на території інших територіальних управлінь. При цьому позивач у заяві при прийнятті на роботу зазначав, що він готовий нести службу там, де це необхідно в інтересах служби. Оскільки позивачу було запропоновано рівнозначну посаду, від якої він відмовився, тому відповідач мав підстави для його звільнення. З огляду на викладене, просила в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити (т.2, а.с.1-5).

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 13.04.2021 проходив службу в ДБР на підставі укладеного контракту від 12.04.2021 №69 (т.1, а.с.110-113). Зокрема, з 13.04.2021 позивач обіймав посаду начальника першого оперативного відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) ТУ ДБР у м.Хмельницькому, а з 01.07.2021 начальника п`ятого оперативного відділу (з дислокацією у м.Чернівцях) ТУ ДБР у м.Хмельницькому, що підтверджується послужним списком позивача (т.1, а.с.85-87).

14.04.2022 позивач був попереджений про наступне звільнення зі служби у зв`язку із скороченням штату у разі неможливості використання на службі у зв`язку із скороченням штату або проведенням організаційно-штатних заходів у ДБР внаслідок змін до штатного розпису, затверджених наказом ДБР від 12.04.2022 №131дск «Про затвердження змін до штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому на 2022 рік» (т.1, а.с.167).

14.04.2022 та 24.05.2022 позивач подавав рапорти, у яких просив перевести його із займаної посади на рівнозначну посаду начальника оперативного відділу у м.Чернівцях ТУ ДБР у м.Хмельницькому (т.1, а.с.12-13).

09.06.2022 з ОСОБА_1 проведено бесіду щодо наступного звільнення зі служби, в ході якої позивачу запропоновано вакантну посаду начальника другого оперативного відділу (з дислокацією у м.Сєвєродонецьку) ТУ ДБР у м.Краматорську, від якої він відмовився у зв`язку з сімейними обставинами, про що складено аркуш бесіди (т.1, а.с.103).

Наказом ТУ ДБР у м.Хмельницькому від 13.06.2022 №95-о/с/ДСК «Про звільнення ОСОБА_1 » з позивачем припинено (розірвано) достроково контракт №69 про проходження служби в ДБР від 12.04.2021 та звільнено зі служби в ДБР у зв`язку із скороченням штату підполковника ДБР ОСОБА_1 з посади начальника п`ятого оперативного відділу (з дислокацією у м.Чернівцях) ТУ ДБР у м.Хмельницькому 14.06.2022 (т.1, а.с.168).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності.

При цьому громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові основи організації та діяльності Державного бюро розслідувань визначає Закон України «Про Державне бюро розслідувань`від 12.11.2015 №794-VIII (далі Закон №794-VII).

Статтями 1, 2 Закону №794-VIII установлено, що Державне бюро розслідувань є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до його компетенції.

Державне бюро розслідувань у своїй діяльності керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на їх основі.

Відповідно до вимог статті 9 Закону №794-VIII систему Державного бюро розслідувань складають центральний апарат, територіальні управління, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи. У складі Державного бюро розслідувань діють слідчі, оперативні підрозділи, підрозділи внутрішнього контролю та інші підрозділи.

Гранична чисельність центрального апарату та територіальних управлінь Державного бюро розслідувань становить 1 тисячу 600 осіб.

Державне бюро розслідувань є юридичною особою публічного права та здійснює свої повноваження безпосередньо і через територіальні управління.

Для забезпечення виконання завдань Державного бюро розслідувань утворюються такі його територіальні управління, зокрема, територіальне управління, розташоване у місті Хмельницькому, що поширює свою діяльність на Вінницьку, Житомирську, Рівненську, Хмельницьку, Чернівецьку області.

Територіальні управління Державного бюро розслідувань є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

За приписами статті 14 Закону №794-VIII до працівників Державного бюро розслідувань належать особи рядового і начальницького складу, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір (контракт) із Державним бюро розслідувань.

Служба в Державному бюро розслідувань є державною службою особливого характеру, що полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державному бюро розслідувань зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

На службу до Державного бюро розслідувань приймаються на конкурсній основі в добровільному порядку (за контрактом) громадяни України, які спроможні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнем та станом здоров`я ефективно виконувати відповідні службові обов`язки.

Прийняття громадян України на службу до Державного бюро розслідувань без проведення конкурсу забороняється, крім випадків, передбачених цим Законом.

Трудові відносини працівників Державного бюро розслідувань регулюються цим Законом (у частині переведення працівників Державного бюро розслідувань на нижчі або рівнозначні посади та звільнення осіб рядового та начальницького складу), законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами). На державних службовців Державного бюро розслідувань поширюється дія Закону України «Про державну службу». Посади державних службовців Державного бюро розслідувань відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.

Порядок проходження служби особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань визначається цим Законом, Положенням про проходження служби особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань, що затверджується Кабінетом Міністрів України, а також іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2020 №743 затверджено Положення про проходження служби особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань (далі Положення №743), яке визначає порядок проходження служби особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань, їх права та обов`язки (п.1 даного Положення).

Згідно з пунктом 3 Положення №743 особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань (далі - особи рядового та начальницького складу) є громадяни України, які на конкурсній основі у добровільному порядку (за контрактом) прийняті на службу до Державного бюро розслідувань і яким присвоєно спеціальні звання осіб рядового та начальницького складу відповідно до законодавства.

Як передбачено пунктами 42, 44, 53 Положення №743, контракт про проходження служби у Державному бюро розслідувань (далі - контракт) - це письмова угода, що укладається на добровільній основі між громадянином України та державою, від імені якої виступає Державне бюро розслідувань, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження такої служби.

Контракт укладається на строк:

від трьох до п`яти років - з особами, які приймаються на службу на посади, що заміщуються особами рядового та молодшого начальницького складу;

від шести до десяти років - з особами, які приймаються на службу на посади, що заміщуються особами середнього та старшого начальницького складу.

Днем припинення строку дії контракту вважається:

день закінчення строку дії контракту;

день, зазначений у наказі по особовому складу про звільнення із служби, - у разі дострокового розірвання контракту;

наступний день після дня смерті (загибелі) особи рядового та начальницького складу, зазначеного у свідоцтві про смерть, а також визнання її судом безвісно відсутньою або оголошення померлою.

Згідно з пунктами 54, 58 Положення №743 посади, на які призначаються особи рядового та начальницького складу, та відповідні їм спеціальні звання Державного бюро розслідувань визначаються штатним розписом (штатом).

Особи рядового та начальницького складу призначаються на посади, які передбачені штатними розписами (штатами) органів системи Державного бюро розслідувань, наказами по особовому складу відповідних керівників (начальників) (крім осіб, яких призначає Директор Державного бюро розслідувань).

Відповідно до пункту 60 Положення №743призначення (переведення) осіб рядового та начальницького складу (переміщення по службі) здійснюється:

1) на вищі посади - за конкурсом (у порядку просування по службі);

2) на рівнозначні посади:

за їх згодою - за умови їх відповідності кваліфікаційним вимогам та критеріям професійної придатності для відповідної посади та їх ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших закладів, установ системи Державного бюро розслідувань, які порушили питання про переведення;

у зв`язку із скороченням штату або проведенням організаційно-штатних заходів;

за сімейними обставинами або з інших поважних причин;

за станом здоров`я - на підставі висновку військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;

3) на нижчі посади:

за їх згодою - за умови їх відповідності кваліфікаційним вимогам та критеріям професійної придатності для відповідної посади та за їх ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших закладів, установ системи Державного бюро розслідувань, які порушили питання про переведення;

у зв`язку із скороченням штату або проведенням організаційно-штатних заходів;

за станом здоров`я - на підставі висновку військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;

з урахуванням ділових якостей, рівня професійної підготовки і досвіду практичної роботи - за результатами оцінки службової діяльності;

за сімейними обставинами або з інших поважних причин - за особистим проханням.

Пункт 61 Положення №743 передбачає, що переведення з вищих посад на нижчі у зв`язку із скороченням штату або проведенням організаційно-штатних заходів здійснюється Директором Державного бюро розслідувань (директором територіального управління Державного бюро розслідувань) у межах наданих йому прав щодо призначення на посади за умови відсутності можливості призначити особу рядового та начальницького складу на рівнозначну посаду в цьому ж органі чи підрозділі Державного бюро розслідувань відповідно до вимог Закону України «Про Державне бюро розслідувань».

Відповідно до пунктів 105-107 Положення №743 звільнення осіб рядового та начальницького складу із служби здійснюється:

у запас - якщо звільнені особи не досягли граничного віку перебування в запасі, встановленого Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», і за станом здоров`я придатні до служби в Державному бюро розслідувань;

у відставку - якщо звільнені особи досягли граничного віку перебування в запасі, встановленого Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», або визнані військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями непридатними за станом здоров`я до служби із зняттям з військового обліку.

Перед звільненням особи рядового та начальницького складу з Державного бюро розслідувань безпосередні та прямі керівники (начальники) проводять з нею індивідуальну бесіду.

У ході бесіди роз`яснюються підстави звільнення і строк внесення подання щодо звільнення, соціальний і правовий захист особи, визначається військовий комісаріат, до якого буде направлено особу після звільнення для постановки на військовий облік, безпосередній або прямий керівник (начальник) дає відповіді на запитання. При цьому враховуються прохання особи, даються необхідні пояснення з питань проходження служби, а також інші питання, пов`язані із звільненням.

Зміст проведеної бесіди відображається в аркуші бесіди (додаток 4), що підписується особою, яка проводила бесіду, особою, яка звільняється, а також особами, які були присутні під час бесіди. У разі відмови особи рядового та начальницького складу підписати аркуш бесіди складається акт про таку відмову, який підписується особою, яка проводила бесіду, та особами, які були присутні під час бесіди. Аркуш бесіди долучається до матеріалів звільнення та зберігається в особовій справі.

Контракт припиняється (розривається), а особи рядового та начальницького складу звільняються із служби, зокрема, у зв`язку із скороченням штату - у разі неможливості використання на службі у зв`язку із скороченням штату або проведенням організаційно-штатних заходів, про що особи рядового та начальницького складу попереджаються за два місяці (підпункт 4 пункту 107).

Згідно з пунктом 112 Положення №743 контракт може бути розірвано достроково з ініціативи Державного бюро розслідувань і особу рядового чи начальницького складу може бути звільнено із служби у випадках, передбачених підпунктами 1-4, 6 і 8-13 пункту 107 і абзацом першим пункту 109 цього Положення.

При цьому пунктом 114 Положення №743 визначено, що особи рядового та начальницького складу, стосовно яких прийнято рішення про дострокове розірвання контракту, мають право оскаржити таке рішення у порядку, встановленому законодавством.

У разі визнання рішення про дострокове припинення (розірвання) контракту незаконним особи рядового та начальницького складу поновлюються на посадах, які займали раніше, або на рівнозначних посадах з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов`язків.

Аналізуючи вищенаведені норми Закону №794-VIII та Положення №743, слід дійти висновку, що особи рядового та начальницького складу, за умови попередження за два місяці про наступне звільнення, можуть бути звільнені зі служби в ДБР у зв`язку із скороченням штату - у разі неможливості використання на службі у зв`язку із скороченням штату або проведенням організаційно-штатних заходів.

Вирішуючи питання правомірності звільнення позивача зі служби в ДБР у зв`язку із скороченням штату, суд враховує наступне.

Як слідує з матеріалів справи, наказом ДБР від 11.01.2022 №17дск «Про затвердження та введення в дію штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, на 2022 рік» затверджено та введено в дію з 01.01.2022 штатний розпис ТУ ДБР у м.Хмельницькому, відповідно до якого штат відповідача становить 118 штатних одиниць. До ТУ ДБР у м.Хмельницькому входять 18 структурних підрозділів, серед яких перший оперативний відділ (з дислокацією у м.Хмельницькому) 8 штатних одиниць, другий оперативний відділ (з дислокацією у м.Житомирі) 8 штатних одиниць, третій оперативний відділ (з дислокацією у м.Рівному) 7 штатних одиниць, четвертий оперативний відділ (з дислокацією у м.Вінниці) 7 штатних одиниць, п`ятий оперативний відділ (з дислокацією у м.Чернівцях) 9 штатних одиниць (т.2, а.с.59-63).

При цьому, кожен з цих підрозділів передбачає посади начальника відділу, старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах, старшого оперуповноваженого та оперуповноваженого.

Наказом ДБР від 12.04.2022 №131дск «Про затвердження змін до штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому на 2022 рік» затверджено та введено в дію з 13.04.2022 зміни №2 до штатного розпису ТУ ДБР у м.Хмельницькому на 2022 рік, затвердженого наказом від 11.01.2022 №17дск (т.2, а.с.64-67).

Так, відповідно до затверджених змін штат ТУ ДБР у м.Хмельницькому становить 120 штатних одиниць, тобто штатна кількість посад в даному управлінні збільшилась на 2 посади, що в свою чергу свідчить про відсутність скорочення штату.

Крім того, відповідно до затверджених змін виведено зі штатного розпису перший оперативний відділ (з дислокацією у м.Хмельницькому) 8 штатних одиниць, другий оперативний відділ (з дислокацією у м.Житомирі) 8 штатних одиниць, третій оперативний відділ (з дислокацією у м.Рівному) 7 штатних одиниць, четвертий оперативний відділ (з дислокацією у м.Вінниці) 7 штатних одиниць, п`ятий оперативний відділ (з дислокацією у м.Чернівцях) 9 штатних одиниць та введено до штатного розпису оперативний відділ у м.Хмельницькому 8 штатних одиниць, оперативний відділ у м.Житомирі 8 штатних одиниць, оперативний відділ у м.Рівному 7 штатних одиниць, оперативний відділ у м.Вінниці 7 штатних одиниць, оперативний відділ у м.Чернівцях 9 штатних одиниць.

Отже, затвердженими змінами до штатного розпису фактично змінено назву п`ятьох структурних підрозділів ТУ ДБР у м.Хмельницькому без зміни кількості штатних посад та їх назв, що входять до них.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджується той факт, що внаслідок внесених змін до штатного розпису ТУ ДБР у м.Хмельницькому відбулось скорочення штату, що в свою чергу є підставою для звільнення.

В контексті встановлених обставин суд зауважує, що відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» Пленум зазначив, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

Отже, за загальним правилом звільнення працівника з роботи за ініціативою роботодавця можливе лише в разі скорочення чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями, коли роботодавець не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таку ж конструкцію щодо звільнення особи рядового та начальницького складу зі служби в ДБР у зв`язку із скороченням штату містить підпункт 4 пункту 107 Положення №742, а саме: у разі неможливості використання на службі у зв`язку із скороченням штату або проведенням організаційно-штатних заходів.

Обґрунтовуючи правомірність звільнення позивача із займаної посади, відповідач вказує на те, що зі штатного розпису ТУ ДБР у м.Хмельницькому були виведені структурні підрозділи та посади і введено нові структурні підрозділи та посади.

Однак суд зазначає, що проведені відповідно до наказу ДБР від 12.04.2022 №131дск організаційно-штатні заходи не мали наслідком скорочення штату ТУ ДБР у м.Хмельницькому, а лише стосувались змін у назвах структурних підрозділів. Тобто в даному випадку фактично мала місце реорганізація структурних підрозділів відповідача без скорочення штатних посад.

Більше того, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що між виведеними та нововведеними структурними підрозділами є відмінності у функціональних завданнях і що посади у них відрізняються, внаслідок чого позивач не міг бути призначений на рівнозначну посаду у нововведений оперативний відділ як такий, що не відповідає відповідним кваліфікаційним вимогам та критеріям професійної придатності для такої посади.

Також суд вважає необґрунтованим той факт, що з огляду на виведення зі штату усіх п`яти оперативних відділів та введення нових п`яти з однаковою кількістю штатних посад позивачу не було запропоновано жодної рівнозначної посади у нововведених оперативних відділах ТУ ДБР у м.Хмельницькому, а лише запропоновано посаду начальника другого оперативного відділу (з дислокацією у м.Сєвєродонецьку) ТУ ДБР у м.Краматорську, від якої він відмовився у зв`язку з сімейними обставинами, що підтверджується аркушом бесіди (т.1, а.с.103).

При цьому суд зазначає, що позивач звертався з відповідними рапортами від 14.04.2022 та від 24.05.2022 про переведення на рівнозначну посаду начальника оперативного відділу у м.Чернівцях за його згодою (т.1, а.с.12-13), проте відповідач в межах правил, визначених пунктом 62 Положення №743, не вирішив питання щодо його переведення та безпідставно достроково розірвав з ним контракт про проходження служби в ДБР у зв`язку із скороченням штату.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність звільнення ОСОБА_1 із служби в ДБР у зв`язку з скороченням штату, а тому спірний наказ відповідача підлягає скасуванню як протиправний, а позивач поновленню на займаній посаді начальника п`ятого оперативного відділу (з дислокацією у м.Чернівцях) ТУ ДБР у м.Хмельницькому.

Водночас щодо заявленої вимоги позивача про поновлення його на рівнозначній посаді начальника оперативного відділу в ТУ ДБР у м.Хмельницькому, а в разі відсутності такої посади на рівнозначній посаді в цьому органі, то суд зазначає наступне.

Верховний Суд України в постанові від 16.10.2012 у справі №21-267а12 дійшов висновку, що працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи. Поновлення на роботі полягає в тому, що працівнику надається та ж робота, яку він виконував до звільнення його з роботи. При цьому повноваження суду при вирішенні трудового спору щодо поновлення працівника на попередній роботі не слід ототожнювати із процедурою призначення на посаду, що належить до компетенції роботодавця.

Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 28.10.2014 у справі №21-484а14, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Ураховуючи приписи частини першої статті 235 КЗпП України, на орган, що розглядає трудовий спір, у разі з`ясування того, що звільнення працівника відбулось незаконно, покладається обов`язок поновлення такого працівника на попередній роботі. Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту прав, ніж зазначений в частині першій статті 235 КЗпП України, а отже, установивши, що звільнення відбулося із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Разом з тим, відповідно до вимог пункту 67 Положення №743 у разі незаконного звільнення із служби особи рядового та начальницького складу така особа підлягає поновленню на посаді, яку займала раніше, або призначенню на іншу рівнозначну посаду.

Отже, поновлення працівника ДБР на рівнозначній посаді в новоутвореному структурному підрозділі ДБР не відповідатиме приписам статті 235 КЗпП України та буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, який в межах своєї компетенції вирішує питання про призначення на рівнозначну посаду.

Щодо дати поновлення на посаді, суд зазначає, що згідно з оскаржуваним наказом від 13.06.2022 №95-о/с/ДСК позивача звільнено з 14.06.2022, який є останнім робочим днем, тоді як першим днем звільнення є 15.06.2022, а тому саме з цієї дати позивач підлягає поновленню на займаній посаді.

Частиною другою статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з частиною першої статті 27 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР «Про оплату праці» (із змінами і доповненнями) порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом «з» пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100), встановлено, що вказаний Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного прогулу.

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

У відповідно до пункту 5 цього Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 цього ж Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Отже, розрахунок середньоденної заробітної плати проводиться шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до пункту 10 Інструкції про механізм реалізації та застосування норм законодавства щодо грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, порядок та умови його виплати, затвердженої наказом ДБР від 21.09.2020 №516, при виплаті особам рядового і начальницького складу ДБР грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Таким чином, середньоденне грошове забезпечення позивача слід визначати шляхом ділення грошового забезпечення за останні два місяці перед звільненням на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки ТУ ДБР у м.Хмельницькому від 01.09.2022 №110 (т.1, а.с.76) грошове забезпечення ОСОБА_1 за квітень 2022 року становить 81105,08 грн, за травень 2022 року 67820,85 грн, що в загальній сумі становить 148925,93 грн.

Відтак, середньоденне грошове забезпечення позивача становить 2441,41 грн (148925,93 грн / 61 кількість календарних днів у травні, червні 2022 року).

Оскільки днем звільнення позивача є 14.06.2022, час вимушеного прогулу становить з 15.06.2022 по 13.12.2022 включно, а всього 182 календарних дні. Таким чином, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу складає 444336,62 грн (2441,41 грн х 182 календарних дні) без відрахування обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів, яке слід стягнути з ТУ ДБР у м.Хмельницькому на користь позивача.

Відповідно до частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Отже, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення з ТУ ДБР у м.Хмельницькому на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 74463,01 грн слід звернути до негайного виконання.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про Державне бюро розслідувань», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, від 13.06.2022 №95-о/с/ДСК «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника п`ятого оперативного відділу (з дислокацією у м.Чернівцях) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, з 15.06.2022.

Стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 444336,62 грн (чотириста сорок чотири тисячі триста тридцять шість грн 62 коп.).

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 74463,01 грн (сімдесят чотири тисячі чотириста шістдесят три грн 01 коп.) виконується негайно.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому (29009, м.Хмельницький, вул.Юхима Сіцінського, 12, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій