Справа № 701/676/22
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Черкаси

12 грудня 2022 року справа № 701/676/22

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаращенко В.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до судді Маньківського районного суду Маренюка Віктора Леонідовича щодо захисту конституційних прав громадянина України на соціальну пільгу та на звернення до суду, які порушено суддею, визнання протиправними та скасування рішень судді, визнання протиправними дії та бездіяльності судді, стягнення коштів на відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Маньківського районного суду Черкаської області з позовом до судді Маньківського районного суду Маренюка Віктора Леонідовича, в якому просив:

- встановити відсутність належної компетенції і повноважень у судді В. Л. Маренюка на тлумачення норм закону, якими передбачено пільги по судовому збору, зокрема п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»;

- встановити неналежне виконання відповідачем/суддею В. Л. Маренюком під час виконання повноважень судді свого безпосереднього обов`язку відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС;

- визнати протиправними та скасувати рішення, яким позивача обмежено в праві на соціальний захист (не застосовано пільгу по сплаті судового збору) - постановлену суддею В. Л. Маренюком ухвалу про залишення позовної заяви без руху від 05.10.2022 р. у справі №701/633/22;

- визнати бездіяльність судді В. Л. Маренюка в статусі голови суду щодо невиконання ним норм ч. 7 та п. 6 ч. 1 ст. 29 КАС незаконною та протиправною;

- визнати дії судді В. Л. Маренюка щодо долучення окремої позовної заяви до стороннього провадження в якості процесуальної заяви протиправними;

- стягнути з відповідача кошти на відшкодування шкоди позивачу, заподіяної суддею В. Л. Маренюком його незаконними і протиправними рішенням, бездіяльністю та діями.

Ухвалою від 17.11.2022 суддя Маньківського районного суду Черкаської області позов ОСОБА_1 до судді Маньківського районного суду Маренюка Віктора Леонідовича передав на розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.

За змістом частин 1, 2 статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд зазначає наступне.

Право особи на доступ до правосуддя гарантоване ст. 55 Основного Закону, положення якого є нормами прямої дії. Відповідно до наведеної статті Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, громадських об`єднань і посадових осіб.

При цьому статтею 124 Конституції України установлений припис про те, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Стаття 2 КАС України визначила, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України»).

Отже, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій.

Велика Палата Верховного Суду у постановах, зокрема, від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18, висловила правову позицію, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таким чином, кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Водночас право на судове оскарження не є абсолютним, наявність лише формальної або процедурної помилки, без врахування рішення, яке має для суб`єкта конкретні юридичні наслідки, не є підставою для звернення до суду.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів.

У даному випадку позивач оскаржує процесуальні дії судді районного суду, зокрема щодо прийняття ухвали про залишення позовної без руху шляхом невірного на погляд позивача тлумачення суддею Закону України «Про судовий збір», долучення окремої позовної заяви до стороннього провадження, невиконання вимог ст.29 КАС України тощо.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 127 Конституції України правосуддя здійснюють судді. У визначених законом випадках правосуддя здійснюється за участю присяжних.

Тобто, на відповідача, як представника органу судової влади, покладений обов`язок щодо здійснення правосуддя.

Суд - орган, що здійснює правосуддя у формі розгляду і вирішення цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних і інших категорій справ у встановленому законом конкретної держави процесуальному порядку.

Судочинство - встановлений законом або звичаєм порядок і форма вчинення судових дій у межах завдань судів у здійсненні правосуддя.

Конституційний Суд України у рішенні від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 роз`яснив, що порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судового розгляду справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття в них судових рішень, належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Отже, оскарження процесуальних дій судді та судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ. Усі процесуальні порушення, що їх допустили судді після отримання позовної заяви можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Тому у цій справі поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» взагалі не підлягають судовому розгляду і зазначені вище позовні вимоги не можуть бути вирішені в судах жодної юрисдикції шляхом окремого на відміну від процесуального порядку оскарження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КАС України про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви.

Керуючись статтями 2, 4, 19, 170, 241, 243, 248, 256, 257, 294, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до судді Маньківського районного суду Маренюка Віктора Леонідовича щодо захисту конституційних прав громадянина України на соціальну пільгу та на звернення до суду, які порушено суддею, визнання протиправними та скасування рішень судді, визнання протиправними дії та бездіяльності судді, стягнення коштів на відшкодування шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО