Справа № 320/6653/20
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6653/20 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ :

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо несписання її безнадійного боргу у розмірі 32349,90 грн.;

- зобов`язати ГУДПС у Київській області списати вказаний борг;

- визнати протиправними та скасувати: акт податкової (камеральної) перевірки ГУ ДФС у Київській області від 30.09.2019 за №3-10-36-54-05/; податкове повідомлення-рішення від 22.04.2020 № про визначення грошового зобов`язання зі сплати боргу (недоїмки) у сумі 6433,55 грн.; вимогу від 27.02.2020 №184871-54 на суму 5394,49 грн.; рішення від 16.04.2020 №/1677 про застосування штрафних санкцій та пені на суму 10780,32 грн.

В обґрунтування свої вимоги, позивач зазначила, що вона зареєстрована як фізична особа-підприємець з 17.07.2012 та перебував на обліку в Алчевській ОДПІ Луганської області ДПС України по 08.08.2019. З перебуванням на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, позивачка пов`язує право на звільнення від сплати єдиного соціального внеску в період з 14.04.2014 до 08.08.2019, обґрунтовуючи це наступним. Так, позивач, як платник єдиного внеску відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI, який у період з 14.04.2014 по 08.08.2019 перебувала на обліку в податковому органі, розташованому на території населеного пункту (м. Алчевськ, Луганська область), зазначеного у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 №405/2014, звільняється від виконання своїх обов`язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI, на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Вказала, що з 08.08.2019 вона перереєструвала свою господарську діяльність з м. Алчевськ на м. Боярка, та ГУ ДПС у Київській області провело камеральну перевірку за результатами якої складено акт від 30.09.2019 №3-10-36-54-05/. Також, відповідачем винесено рішення №3/10-36-54-05 від 30.09.2019 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку з підстав наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів в останній день другого із двох послідовних кварталів абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України. Позивачка також зауважила, що оскільки підставою для звільнення від сплати єдиного соціального внеску є відповідна заява платника до податкового органу, вона неодноразово зверталась до Києво-Святошинського управління ГУ ДПС у Київській області із заявою щодо визнання безнадійною та списання заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як підприємцю що перебував на обліку в органах доходів та зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція. Проте вказані звернення позивача залишенні відповідачем без задоволення. Між тим, відповідачем надіслало позивачці вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.08.2019 №184871-54 на суму 6433,55 грн. та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.02.2020 №184871-54 на суму 5394,49 грн., які позивач вважає протиправними та винесеними внаслідок допущеної бездіяльності відповідачів, які не вчинили належних дій щодо визнання безнадійною та списання заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Крім того вказала, що винесенні рішення ГУ ДПС у Київській області від 16.04.2020 №/1677 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 20.10.2015 по 17.03.2020 на загальну суму - 10780,32 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 22.04.2020 щодо порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 21566,60 грн. та штрафу у розмірі 10783,30 грн. є протиправними та прийняті з порушенням податкового законодавства.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю:

- визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 15.08.2019 №Ф184871;

- визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління Державної податкової служби у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 27.02.2020 №Ф184871;

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управлінням Державної податкової служби у Київській області №/1677 від 16.04.2020 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управлінням Державної податкової служби у Київській області № від 22.04.2020.

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управлінням Державної податкової служби у Київській області про анулювання свідоцтва платника єдиного податку від 30.09.2019 №3/10-36-54-05;

- визнано дії Головного управління Державної податкової служби у Київській області щодо несписання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 безнадійного боргу по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування даних про списання заборгованості по єдиному внеску, штрафних санкцій та пені за період з 14.04.2014 по 08.08.2019;

- зобов`язано Головне управління ДПС у Київській області внести до інтегрованої картки платника - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування даних про списання заборгованості по єдиному внеску, штрафних санкцій та пені за період з 14.04.2014 по 08.08.2019, як безнадійної, з прийняттям відповідного рішення про списання боргу (недоїмки) з єдиного внеску;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 10505 (десять тисяч п`ятсот п`ять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління Державної податкової служби у Київській області.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, зазначаючи про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та здійснення порушень процесуальних норм, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що станом на 08.08.2019 реєстраційна справа за попереднім місцем обліку платника 1206 - Головного управління ДПС У Луганській області, Старобільського управління, Старобільскої ДПІ (м. Алчевськ) не надходила. Відповідно до ІС «Податковий блок» Головним управлінням ДПС У Луганській області, Старобільського управління, Старобільскої ДПІ (м. Алчевськ) передано інтегровану картку платника податків по єдиному внеску (далі ІКП) до Києво-Святошинської ДГП ГУ ДПС у Київській області 08.08.2019., з відображеною заборгованістю в сумі 6433,55 грн. Заборгованість на момент надання відповіді становить 14635,56 грн. Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом №2464 за невиконанн несвоєчасне виконання, виконання не в повному обсязі обов`язків, у період з 14 квітня 2014 року і закінчення АТО до платників єдиного внеску, які не пізніше тридцяти календарних днів, наступні за днем закінчення АТО, подали до органу доходів і зборів заяву та сертифікат Торгово-промислової палати України, не застосовуються. Крім того, відповідач зазначає, що законодавством не передбачено особливих умов щодо виконання зобов`язань платниками єдиного внеску, які перебувають або перебували на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, в зв`язку з чим Києво-Святошинським управлінням ГУ ДПС у Київській області сформовано Рішення № /1677 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 16.04.2020 р. з розрахунком штрафних санкцій та було направлено рекомендованим листом з повідомлення про вручення. Даний лист повернувся з відміткою про вручення 12.05.2020. На думку апелянта ГУ ДПС у Київській області мала всі законодавчо визначені повноваження та підстави для винесення відносно Позивача рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного соціального внеску, вимоги, податкові повідомлення-рішення та рішення про анулювання свідоцтво платника єдиного податку.

Так, Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС, заявлено клопотання про здійснення процесуального правонаступництва відповідача у справі.

Відповідно до частини першої статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби" від 30 вересня 2020 року № 893 (далі - Постанова № 893) ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком (у тому числі Головне управління ДПС у Київській області).

Пунктом 2 Постанови № 893 встановлено, що територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 893 права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Наказом Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" від 30 вересня 2020 року № 529 утворені як відокремлені підрозділи Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області територіальні органи згідно з переліком (додаток до цього наказу), серед яких Головне управління ДПС у Київській області.

Наказом Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області "Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій" від 24 грудня 2020 року №755 розпочато з 1 січня 2021 року здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30 вересня 2020 року №529 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби", повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 Постанови №893.

Враховуючи викладене, колегія суддів допускає процесуальну заміну Головного управління Державної податкової служби у Київській області () відповідно до частини 1 статті 52 КАС України з на Головне управління Державної податкової служби у Київській області ().

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, та у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи встановила, що дана справа судом першої інстанції розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Отже, враховуючи вище викладене колегія суддів доходить висновку що дано справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачем відзив на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстрована 17.07.2012 як фізична особа-підприємець, про що до реєстру внесено запис №0007471.

Основний вид господарської діяльності за кодом КВЕД: 74.10 спеціалізована діяльність із дизайну.

Згідно довідки від 18.07.2012 №178/183/12 про взяття на облік платника податків, позивачку взято 18.07.2012 на податковий облік в Алчевській об`єднаній ДПІ (код ДПІ - 1206).

Також, ОСОБА_1 видане Алчевським ОДПІ Луганської області ДПС свідоцтво платника єдиного податку серії Б №798695.

Позивачкою подано 08.08.2019 до державного реєстратора документи для проведення змін до відомостей про фізичну особу-підприємця, в результаті чого змінено відомості щодо місця проживання фізичної особи-підприємця на: АДРЕСА_2 .

Таким чином, з 08.08.2019 позивачка перебуває на обліку у Києво-Святошинському управлінні ГУ ДПС у Київській області.

Головним управлінням ДФС у Київській області сформовано відносно позивачки вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.08.2019 №184871-54 на суму 6433,55 грн. недоїмки.

У подальшому, проведена камеральна перевірка господарської діяльності позивачки, за результатами якої складений ГУ ДФС у Київській області акт від 30.09.2019 за №3-10-36-54-05/ про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування.

Вказала, що з 08.08.2019 вона перереєструвала свою господарську діяльність з м. Алчевськ на м. Боярка, та ГУ ДПС у Київській області провело камеральну перевірку за результатами якої складено акт від 30.09.2019 №3-10-36-54-05/, у якому встановлене порушення, за яке передбачене свідоцтва платника єдиного податку, а саме наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів в останній день другого із двох послідовних кварталів абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України.

У зв`язку із вказаним, відповідачем винесено рішення №3/10-36-54-05 від 30.09.2019 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку.

Не погоджуючись з прийнятими відповідачем рішеннями, позивачка 29.10.2019 подала звернення (скаргу) за вх. № 8886/6 від 30.10.2019 до контролюючого органу вищого рівня щодо скасування рішення № 3/10-36-54-05 від 30.09.2019 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку з тих підстав, що виникнення боргу настало в наслідок здійснення господарської діяльності на території України, де проводиться антитерористична операція та є безнадійним. Вище вказане звернення також містило в собі прохання визнати безнадійною заборгованість та списати борг по сплаті єдиного податку та зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Рішенням від 18.12.2019 вих. №13495/6/-15, Державна податкова служба України відмовила позивачці у скасуванні рішення № 3/10-36-54-05 від 30.09.2019 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку та в списанні безнадійної заборгованості як по сплаті єдиного податку, так і по сплаті єдиного внеску.

Надалі, Головним управлінням ДПС у Київській області сформовано відносно позивачки ще одну вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.02.2020 №184871-54 на суму 5394,49 грн. недоїмки.

Головним управлінням ДПС у Київській області винесено рішення №/1677 від 16.04.2020 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф та нараховано пеню, всього на суму 10780,32 грн.

Також, відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення № від 22.04.2020 щодо порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 21566,60 грн. та штрафу у розмірі 10783,30 грн.

Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями відповідача та його діями, позивачка звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями відповідача та його діями, позивачка звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що недоїмку позивача по єдиному внеску за період з 14.04.2014 року по 08.08.2019 безнадійною в розумінні пункту 94 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VІ та такою, що підлягає списанню. Вказана обставина також неодноразово встановлювалась судом в рішеннях (рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 у справі №320/546/19 та від 17.12.2019 у справі №320/4729/19), які набрали законної сили. Крім того, судом першої враховано позицію Верховного Суду в якій зазначено, що застосування до позивача штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, є протиправним, та задовольнив позовні вимоги. Також, судом першої інстанції встановлено, що відповідачем систематично виносить рішення про застосування штрафних санкцій (стягнення боргу) безпідставно, а тому, з метою недопущення подальшого порушення прав, свобод і інтересів позивача, дає підстави для висновку, що належним способом захисту порушених прав та інтересів позивача буде зобов`язання відповідача внести до інтегрованої картки платника - ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування даних про списання заборгованості по єдиному внеску, штрафних санкцій та пені за період з 14.04.2014 по 08.08.2019, як безнадійної, з прийняттям відповідного рішення про списання боргу (недоїмки) з єдиного внеску.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (з подальшими змінами і доповненнями, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, далі - Закон №2464-VI).

Згідно пункту 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 4 Закону №2464-VI встановлено, зокрема, що платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно частини 8 статті 9 Закону №2464-VI, платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць, а для платників, зазначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - календарний рік.

Статтею 25 Закону №2464-VI регламентовано заходи впливу та стягнення, частина перша якої передбачає, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини 10 статті 25 Закону №2464-VІ, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно частити 11 статті 25 Закону №2464-VI, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції.

Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 №1669-VII, який набрав чинності 15.10.2014, визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1669-VII внесено зміни до Закону №2464-VІ, а саме розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 93 такого змісту: "Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.".

Так, 02.03.2015 Верховною Радою України прийнято Закон України №219-VIII "Про внесення змін до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці", розділом І якого внесено до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" такі зміни: "Пункт 93 в редакції Закону України від 2 вересня 2014 року №1669-VII вважати пунктом 94". Закон України № 219-VIII від 02.03.2015 набрав чинності 13.03.2015.

Указом Президента України від 14.04.2014 №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

На виконання абзацу 3 пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1669-VII розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р), яке втратило чинність на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України".

Аналіз наведених норм надає підстави для висновку, що перебування фізичної особи-підприємця на обліку в органі доходів і зборів, який розташований на території населеного пункту в зоні проведення антитерористичної операції, є підставою для зупинення застосування до такого платника заходів впливу, стягнення і відповідальності за порушення Закону № 2464-VI. При цьому, за наявності вказаних обставин такий платник набуває право на звільнення від сплати єдиного соціального внеску шляхом списання накопиченої заборгованості за відповідний період в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійної заборгованості, тобто за заявою такого платника, поданою за місцем його податкової реєстрації.

Відповідачем не заперечувалась обставина щодо перебування позивача на обліку в органі доходів і зборів, який розташований на території населеного пункту в зоні проведення антитерористичної операції, а саме: в м. Алчевськ - до 08.08.2019.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р, від 05.11.2014 №1079-р, від 02.12.2015 №1275-р місто Алчевськ включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Відповідачем у відзиві на позов та апеляційній скарзі зазначено, що податковий борг у позивачки виник в результаті несплати самостійно визначених податкових зобов`язань по єдиному податку за І півріччя 2014 року у сумі 14906,37 грн. та щомісячної ставки єдиного податку за період з січня по листопад 2015 року у сумі 2679,60 грн.

З матеріалів справи вбачається, що недоїмка позивача по єдиному внеску виникла в період з 14.04.2014.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що недоїмку позивача по єдиному внеску за період з 14.04.2014 року по 08.08.2019 безнадійною в розумінні пункту 94 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VІ та такою, що підлягає списанню.

Колегія суддів звертає увагу, що дана обставина неодноразово встановлювалась судом в рішеннях (рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 у справі №320/546/19 та від 17.12.2019 у справі №320/4729/19), які набрали законної сили.

Твердження відповідача про те, що підставою для виставлення позивачу оскаржуваної ним вимоги про сплату боргу (недоїмки) стала наявність відповідної заборгованості з єдиного соціального внеску, суд вважає необґрунтованими, оскільки боргові зобов`язання, визначені у спірній вимозі, охоплюють період, упродовж якого позивач перебував на обліку в органі доходів і зборів, який розташований на території населеного пункту в зоні проведення антитерористичної операції та набув право на звільнення від відповідних зобов`язань по єдиному внеску.

Посилання відповідача на те, що на день звернення із заявою про списання заборгованості позивач не перебував на обліку в органах доходів і зборів, які розташовані на території населеного пункту в зоні проведення антитерористичної операції, також, на думку суду є необґрунтованим, оскільки законодавець передбачає необхідність звернення саме до контролюючого органу на момент подання відповідної заяви і не обмежує таке звернення умовою щодо необхідності в цей час перебувати саме на обліку в органі доходів і зборів у зоні проведення антитерористичної операції.

Твердження відповідача про те, що антитерористична операція не завершена і позивач не набув право на звернення із заявою про списання заборгованості з єдиного внеску, не відповідають положенням пункту 94 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VІ, яким передбачено звільнення від сплати єдиного внеску за відповідних обставин до завершення антитерористичної операції на підставі заяви платника та не міститься умови щодо необхідності звернення із такою заявою лише після завершення антитерористичної операції.

Верховним Судом розглянуто зразкову справу №812/292/18 (№Пз/99901/22/18) за позовом Обласної комунальної установи "Луганський центр підтримки молодіжних ініціатив та соціальних досліджень" до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Постановою Верховного Суду від 30.03.2018 у зразковій справі №812/292/18 (№Пз/99901/22/18) скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Луганській області від 13 грудня 2017 року № про застосування штрафних санкцій та застосування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

За змістом постанови Верховного Суду від 30.03.2018 у зразковій справі №812/292/18 (№Пз/99901/22/18), ознаками цих типових справ є предмет позову, а саме рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), а також перебування позивачів як платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, що обумовлює звільнення від застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску відповідно до пункту 94 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI на період проведення антитерористичної операції.

Вирішуючи зразкову справу №812/292/18 (№Пз/99901/22/18), Верховний Суд у постанові від 30.03.2018 зазначив: що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону №2464-VІ; з огляду на дію абзацу третього пункту 94 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VІ відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Верховний Суд зазначив, що застосування до позивача штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, є протиправним, та задовольнив позовні вимоги.

З огляду на висновки Верховного Суду в зразковій справі №812/292/18 (№Пз/99901/22/18) та на встановлені під час судового розгляду обставини щодо нарахування позивачу єдиного внеску за період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, та перебування позивача на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, безпідставним є також нарахування позивачу суми штрафів та пені, які відображено в спірній вимозі.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірність винесення відповідачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.08.2019 №184871-54 на суму 6433,55 грн., тому вказана вимога є протиправна та підлягає скасуванню.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що у зв`язку з тим, що відповідачем був нарахований податковий борг позивачці за вищевказаний період, у зв`язку з чим були прийняті такі рішення: вимога про сплату боргу (недоїмки) від 27.02.2020 №184871-54 на суму 5394,49 грн. недоїмки, рішення №/1677 від 16.04.2020 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф та нараховано пеню, всього на суму 10780,32 грн. податкове повідомлення-рішення № від 22.04.2020 щодо порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 21566,60 грн. та штрафу у розмірі 10783,30 грн.

Отже, вищезазначені рішення є протиправними, оскільки як зазначено судом першої інстанції, відповідач не мав жодного законодавчо визначеного права нараховувати заборгованість по єдиному соціальному внеску починаючи з 14.04.2014, а тому такі рішення підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління ДПС у Київській області скасувати протиправні нарахування позивачці єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 14.04.2014 по 08.08.2019, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, а відповідачем не спростовано, що контролюючим органом винесено вимоги від 15.08.2019 №184871-54 на суму 6433,55 грн. та від 27.02.2020 №184871-54 на суму 5394,49 грн про сплату позивачем боргу (недоїмки) по єдиному внеску, рішення №/1677 від 16.04.2020 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф та нараховано пеню, всього на суму 10780,32 грн податкове повідомлення-рішення № від 22.04.2020 щодо порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 21566,60 грн та штрафу у розмірі 10783,30 грн, які скасовано в судовому порядку у зв`язку з відсутністю правових підстав для нарахування єдиного внеску, з огляду на те, що позивачу нараховувалась недоїмка по єдиному внеску в період його перебування на обліку в органах доходів і зборів, які розташовані в м. Алчевську, яке віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Судові рішення, якими визнано протиправними та скасовано зазначені вимоги, набрали законної сили з огляду на залишення їх без змін судами вищих інстанцій.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що незважаючи на відсутність у нього обов`язку зі сплати єдиного внеску, починаючи з 14.04.2014 і до закінчення антитерористичної операції, що встановлено судовими рішенням, які набрали законної сили, контролюючим органом безпідставно виносяться відносно позивача вимоги про сплату боргу (недоїмки) та нараховуються штрафні санкції і пеня.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, що контролюючим органом безпідставно та систематично винесено вимог про сплату боргу (недоїмки) та направлення їх позивачу змушує позивача постійно вживати активних заходів щодо захисту своїх порушених прав та інтересів, що вимагає додаткових затрат часу, пов`язаних з підготовкою скарг на рішення контролюючого органу та матеріальних витрат, відправкою поштової кореспонденції тощо.

Згідно приписів пункту 6 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 №469), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953, вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо є рішення суду на стягнення відповідних сум боргу (недоїмки), що зазначені у вимозі, - у день надходження виконавчих документів до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства.

Відповідно до пункту 11 VI зазначеної інструкції, органи доходів і зборів проводять списання недоїмки з єдиного внеску на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) органу доходів і зборів, у якому перебуває на обліку платник єдиного внеску, про списання боргу (недоїмки) з єдиного внеску за формою згідно з додатком 10 до цієї Інструкції щомісяця протягом 10 робочих днів, що настають за місяцем, у якому надійшли документи, зазначені в пункті 10 цього розділу.

Рішення про списання боргу (недоїмки) долучається до справи платника та вноситься до інформаційної системи органу доходів і зборів не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Відповідно до пункту 2 графи 9 розділу ІV Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 07.04.2016 №422, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881, у разі якщо за результатами судового оскарження нарахована сума у повному обсязі скасовується, то в ІКП відображення облікових показників щодо поновлення такої суми не проводиться.

Згідно пункту 2 графи 1 розділу VI вказаного Порядку, первинними документами, на підставі яких в ІКП здійснюється погашення (зменшення) суми податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску, є, зокрема, рішення про списання боргу (недоїмки) з єдиного внеску, прийняте за наявності підстав, визначених законодавством про збір та облік єдиного внеску.

Пунктом 3 графи 1 розділу VI зазначеного Порядку встановлено, що відображення в підсистемі, що забезпечує облік платежів, сум списання податкового боргу здійснюється відповідно до статті 101 глави 9 розділу ІІ Податкового кодексу України та відповідного порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків.

Відображення в підсистемі, що забезпечує облік платежів, сум списання заборгованості зі сплати єдиного внеску здійснюється відповідно до Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953.

Первинними документами, що є підставою для списання податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску, є: рішення про списання безнадійного податкового боргу, прийняте відповідно до підстав, визначених статтею 101 глави 9 розділу ІІ Податкового кодексу України; рішення про списання безнадійного податкового боргу, прийняте відповідно до підстав, визначених статтею 97 глави 9 розділу ІІ Податкового кодексу України; рішення про прощення (списання) податкового боргу, прийняте згідно з відповідним законом; рішення про списання боргу (недоїмки) з єдиного внеску, прийняте відповідно до підстав, визначених законодавством про збір та облік єдиного внеску.

Первинним документом, що є підставою для поновлення списаних сум податкового боргу (у тому числі розстрочених (відстрочених)), заборгованості зі сплати єдиного внеску, є рішення керівника органу ДФС, прийняте відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

У разі списання податкового боргу (заборгованості зі сплати єдиного внеску) в інформаційну систему органів ДФС заносяться такі дані: документ, що є підставою для списання; номер та дата рішення про списання; код платника; код платежу та вид бюджету; сума, яку необхідно списати: у разі списання податкового боргу - сума безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню, у тому числі основний платіж, пеня, штрафні (фінансові) санкції (штрафи), діючі розстрочення (відстрочення), проценти за користування розстроченням (відстроченням); у разі списання заборгованості зі сплати єдиного внеску - несплачені суми єдиного внеску, що підлягають списанню, у тому числі сума єдиного внеску, недоїмка зі сплати єдиного внеску, штрафи, пеня.

Усі рішення про списання після збереження відображаються в журналі списання.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушених прав та інтересів позивача буде зобов`язання відповідача внести до інтегрованої картки платника - ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування даних про списання заборгованості по єдиному внеску, штрафних санкцій та пені за період з 14.04.2014 по 08.08.2019, як безнадійної, з прийняттям відповідного рішення про списання боргу (недоїмки) з єдиного внеску.

Щодо позовної вимоги про скасування рішення відповідача №3/10-36-54-05 від 30.09.2019 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку та зобов`язання відповідача поновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку 2 групи з 01.10.2019 та включити до реєстру платників єдиного податку, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 291.2 статті 291 ПК України встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно пункту 291.3 статті 291 ПК України, юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка з 20.07.2012 по 01.01.2015 була зареєстрована платником єдиного податку 3-ї групи, на 2-й групі - з 01.01.2015 по 30.09.2019.

Згідно пункту 299.10 статті 299 ПК України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу (підпункт 3).

Підпунктом 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України (в редакції, чинній на час прийняття спірного рішення) встановлювалось, що у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів платник єдиного податку зобов`язаний в останній день другого із двох послідовних кварталів перейти на сплату інших податків і зборів, визначених вказаним Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції, а відповідачем не спростовано, що в інтегрованій картці платника ФОП ОСОБА_1 по коду платежу 18050400 "Єдиний податок з фізичних осіб" на кожне перше число протягом двох місяців послідовних кварталів був наявний податковий борг.

Згідно пункту 299.11 статті 299 ПК України, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

За приписами пункту 300.1 статті 300 ПК України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до вказаного Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Аналіз положень наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Аналогічну за змістом правову позицію викладено Верховним Судом, зокрема, у своїй постанові від 21.05.2020 у справі №820/5346/17.

Судом першої інстанції встановлено, що в результаті проведеної відповідачем камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування, про що складено акт від 30.09.2019 №3/10-36-54-05/ НОМЕР_1 , контролюючим органом виявлено наявність у позивачки податкового боргу по єдиному податку, що виник у період з 14.04.2014 по 08.08.2019.

Рішення про анулювання позивачу реєстрації платника єдиного податку прийнято на підставі акта перевірки під час якої встановлено факт наявності у позивача податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів звертає увагу, що наявність у позивача податкового боргу виник у зв`язку з винесенням відповідачем протиправних рішень, які скасовані судом (судами).

Отже, у відповідача не було жодних правових підстав виносити рішення про анулювання позивачу реєстрації платника єдиного внеску.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про скасування рішення відповідача №3/10-36-54-05 від 30.09.2019 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку та зобов`язання відповідача поновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку 2 групи з 01.10.2019 та включити до реєстру платників єдиного податку слід задовольнити.

Таким чином, судова колегія доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зміст апеляційної скарги є ідентичним відзиву на адміністративний позов, а отже, доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 240, 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Допустити заміну в порядку процесуального правонаступництва відповідача у справі з Головного управління Державної податкової служби у Київській області () на Головне управління Державної податкової служби у Київській області ().

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Суддів: О.О. Беспалов

І.О. Грибан