Справа № 345/2474/22
Суддя: Головатий А. П.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/447/41/22
Справа №345/2474/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

14.12.2022 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Венгер Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаїв Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

Процесуальні дії у справі.

29.08.2022 на адресу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, у якому представник позивача просив визнати протиправними та скасувати постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі. В обґрунтування позову представник позивача наводить наступне.

17.08.2022 на адресу позивача засобами поштового зв`язку надійшли постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00000492 від 09.08.2022 та серії АА №00000547 від 10.08.2022. Даними постановами позивача притягнено до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 8 500,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. З вищевказаними постановами позивач не погоджується, вважає їх протиправними, та такими що підлягають скасуванню у зв`язку із тим, що 13.05.2021 між позивачем та ТОВ «ДОК-АВТО-ПРОФІ» в особі ОСОБА_2 було укладено договір комісії №7566/21/001469, відповідно до якого ТОВ «ДОК-АВТО-ПРОФІ» зобов`язалося за дорученням ОСОБА_1 вчинити від їх імені правочин щодо продажу транспортного засобу марки «MERСEDES-BENZ 1840», реєстраційний номер НОМЕР_1 . На виконання договору комісії №7566/21/001469 від 13.05.2021 ТОВ «ДОК-АВТО-ПРОФІ» вказаний транспортний засіб було продано ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу №7566/21/001469 від 13.05.2021. Тобто, на момент вчинення адміністративного правопорушення транспортний засіб більше року не знаходився у володінні позивача, а тому притягати його до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення на транспортному засобі, до якого він не має жодного відношення, є неправомірним, так як позивач не являється суб`єктом даного адміністративного правопорушення. Відтак, вважає, що відсутній склад правопорушення. Представник позивача наголошує на тому, що позивач не є власником даного автомобіля, не володів та не користувався даним транспортним засобом з моменту укладення договору купівлі-продажу від 13.05.2021, а, відповідно, і не повинен нести відповідальність за правопорушення, яке вчинене іншою особою. Водночас, представник позивача звертає увагу на те, що транспортний засіб марки «MERСEDES-BENZ 1840», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було переобладнано на вантажно-спеціалізовану цистерну асенізаційну, яка призначена для перевезення рідин, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Однак, в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення не зазначено дані характеристики транспортного засобу, що позбавляє власника права на справедливий розгляд даної справи та не дає можливості в повному обсязі розглянути всі обставини справи про адміністративне правопорушення. При здійсненні зважування транспортного засобу з рідким вантажем, який змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі, результати вимірювання, здійснені посадовими особами відповідача, не можна вважати достовірними, оскільки такі вимірювання, виконані без застосування відповідної Методики, яка б враховувала особливості вантажу, що свідчить про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним рідким вантажем.

22.09.2022 до Миколаївського районного суду Львівської області надійшла ухвала Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.08.2022 про передачу адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті на розгляд за підсудністю.

26.09.2022 постановлено ухвалу щодо прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено судове засідання.

На виконання вимог ст. 269 КАС України суд скерував відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі, згідно з якою визначив строк подачі відзиву на позовну заяву, та копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Відповідач 26.09.2022 отримав ухвалу щодо відкриття провадження, копію позовної заяви з доданими до неї документами, які були надіслані такому електронною поштою, що стверджується довідками про доставку електронного листа (а.с. 31-32).

03.10.2022 на електронну пошту суду надійшов відзив, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, оскільки, по-перше, Департамент не є належним відповідачем у справі, а є структурним підрозділом Укртрансбезпеки, не має статусу юридичної особи, не є самостійним суб`єктом владних повноважень. По-друге, представник відповідача покликається на те, що оскаржувана постанова відповідає усім чинним критеріям законодавства та містить необхідну інформацію, передбачену КУпАП. Вказала, що механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174. Здійснення державного нагляду за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексу технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт. Система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства. Відповідно до статті 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Крім наведеного, відповідно до п. 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, що зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Для правильного розуміння здійснених розрахунків перевищення габаритно-вагових норм у постановах зазначається формула розрахунку: % перевищення = ((Х факт. - Х норм. - похибка пристрою)/ Хнорм.)*100%, де Х факт. - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Х норм. - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР; Похибка пристрою - регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Х факт. (при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр). Регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010 становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10 % від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16 % від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16 % від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16 % від фактичного навантаження на осі. Щодо твердження Позивача про особливість вантажу, що перевозився, у контексті пункту 22.5 ПДР, перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі. Твердження позивача про неправомірність притягнення його до відповідальності, що базується на договорах комісії №7566/21/001469 від 13.05.2021 та купівлі-продажу №7566/21/001469 від 13.05.2021, не заслуговує на увагу, оскільки такі не є безумовною підставою вважати іншу особу власником транспортного засобу через те, що договір купівлі-продажу виключно дає можливість здійснити перереєстрацію об`єкта купівлі-продажу. Надані позивачем договори були укладені більше, ніж рік тому, а отже у позивача була реальна можливість привести у відповідність усі дані щодо власника транспортного засобу, у тому числі дії щодо перереєстрації транспортного засобу, у зв`язку з чим у відповідача виникають сумніви, щодо того, чи взагалі такий договір фактично виконався та чи транспортний засіб справді був переданий у власність третій особі.

07.10.2022 на електронну пошту суду надійшла заява представника відповідача про долучення додаткових доказів до матеріалів справи з підтвердження надіслання позивачу (а.с. 49-56 ).

Відповіді на відзив подано не було.

Водночас, 01.11.2022 на електронну пошту суду представником позивача було подано додаткові пояснення до позовної заяви, у яких такий вказав, що наказом Міністерства інфраструктури від 27.09.2021 №512, затверджено Інструкцію з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі. Відповідно до абз. 2 п. 3 розділу II Інструкції, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксована в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції, однак, такі не в повній мірі відповідають вимогам Інструкції, оскільки не містить категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі. Вказані недоліки ставлять під сумнів врахування вказаних критеріїв при встановленні фактів перевищення встановлених законодавством вагових норм. Разом із тим, оскаржувані постанови не містять даних щодо вказівки на максимально дозволене навантаження на осі, похибки пристрою, що позбавляє можливості перевірити правильність здійснених розрахунків. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «MERСEDES-BENZ 1840», реєстраційний номер НОМЕР_1 , (вантажно-спеціалізована цистерна асенізаційна), повна маса такого становить 18 000 т, маса без навантаження 8 780 т. Вантажно-спеціалізована цистерна асенізаційна призначена для перевезення рідких побутових відходів. Разом з тим, згідно фотографій, розташованими на веб-сайті, вказаному у постанові, вбачається, що даний транспортний засіб ймовірно використовується компанією «КІВІ СЕРВІС», які згідно з даними інтернет-джерел, забезпечують належний рівень функціонування каналізаційної системи, тобто, здійснюється викачування та прочистка каналізаційних труб, відтак, транспортний засіб використовується за належністю. Водночас, переміщення такого вантажу під час руху є можливим та може спричинити збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні чи збільшенні швидкості, через це маса вантажу не є сталою у різних точках автомобіля, у зв`язку із чим не може бути зважена нарівні із нерухливим вантажем. Вантаж, який є подільним, може зміститися в передню або задню частину транспортного засобу, що призведе до нерівномірного навантаження на осі. Проведення зважування у русі, шляхом поосьового заїзду на платформу ваг, без дотримання часу, необхідного для врівноваження наливного (подільного) вантажу, не може дати однозначних та достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу.

Належним чином повідомлені сторони (а.с. 70, 71) у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 268 КАС України щодо особливостей повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд встановив:

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00000492 від 09.08.2022, головний спеціаліст відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, ОСОБА_4 , розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 56, 056*002, встановлено, що 10.06.2022 о 07:37 год. за адресою Н-10 32 км + 582 м Івано-Франківської області зафіксовано транспортний засіб марки «MERСEDES-BENZ 1840», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , відповідальна особа якого допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,2 % (1,119 тонн) (а.с. 13, 41).

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00000547 від 10.08.2022, старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, ОСОБА_5 , розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 56, 056*002, встановлено, що 11.06.2022 о 19:34 год. за адресою Н-10 32 км + 582 м Івано-Франківської області зафіксовано транспортний засіб марки «MERСEDES-BENZ 1840», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , відповідальна особа якого допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,2 % (0,932 тонн) (а.с. 14, 40).

Вищевказані правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM56, 056*002, сертифікати відповідності №UA.ТR.001 35 504-21,503-21 від 01.12.2021, чинний до 30.11.2022.

Суд не вбачає підстав ставити під сумнів результати, які були зафіксовані даним приладом щодо габаритно-вагових параметрів транспортного засобу позивача, яким перевозився вантаж.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , позивач є власником транспортного засобу марки «MERСEDES-BENZ 1840», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, повною масою 18 000 кг, масою без навантаження 8 780 кг, тип транспортного засобу - вантажний спеціалізований (цистерна асенізаційна) (а.с. 17).

З копії заяви ОСОБА_1 та додатків до такого, встановлено, що представником позивача було вжито заходів щодо звернення до відповідача з метою скасування оскаржуваних постанов із посиланням на те, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу, вказаного в оскаржуваних постановах, у зв`язку з вибуттям такого з його володіння (а.с. 15-16).

Окрім того, 26.09.2022 Державна служба України з безпеки на транспорті звернулася із запитом до Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України, що зареєстрований у електронній системі документообігу за №7279/3.6/14-22, про надання інформації щодо власника транспортного засобу марки «MERСEDES-BENZ 1840», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у період часу з 01.05.2022 по 29.09.2022; щодо відчуження чи передачі у користування вищезазначеного транспортного засобу; щодо внесення до ЄДРТЗ даних про належного користувача (а.с. 50-53).

29.09.2022 Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України надав відповідь № 31/9517-8013-2022, що зареєстрована у електронній системі документообігу Державної служби України з безпеки на транспорті 30.09.2022 за № 28815/0/7-22, що транспортний засіб марки «MERСEDES-BENZ 1840», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з 20.05.2017 по даний час, зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , та у період з 12.05.2021 по даний час не відчужувався іншому власнику, відомості про належного користувача не вносились (а.с. 53).

Оцінка суду.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.1 ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) відповідно до покладених на неї завдань, здійснює, зокрема, державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до п. 7 Положення, Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право використовувати, зокрема, засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Згідно п. 22.1 ПДР України, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно ст. 279-5 КУпАП України, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у ч.1 ст. 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису), відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2009 №1371) (Порядок державної реєстрації (перереєстрації)).

Відповідно до абз. 1 п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних чинності Законом України «Про дорожній рух»).

Твердження позивача, що суб`єктом відповідальності і водночас власником на підставі договору купівлі-продажу №7566/21/001469 від 13.05.2021 є інша особа, не заслуговує на увагу, оскільки нездійснення перереєстрації транспортного засобу та невнесення відомостей до Реєстру щодо перереєстрації транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб (Позивача).

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, власник транспортного засобу - фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами.

Отже, саме позивач ОСОБА_1 є особою, яка має нести адміністративну відповідальність за вчинене правопорушення.

Частиною другою статті 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Вказане порушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Водночас механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 №1174.

Згідно п. 2 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174, автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до п. 12 цього Порядку, автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Згідно п. 13, 14 цього Порядку, під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Так, відповідно до п. 17 Порядку №1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Враховуючи вищенаведені положення та з урахуванням того, що згідно п. 4 Порядку №1174 основними функціями системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, є в тому числі, автоматизований аналіз метаданих та інформаційних файлів, отриманих від автоматичних пунктів та автоматизоване формування проекту постанови про адміністративне правопорушення, встановлено, що зміст спірної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення.

Окрім цього, постанова підписана шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису.

Доказів порушень порядку розгляду справи, передбаченого ст. 279-5 КУпАП чи Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 не вбачається.

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Головна мета заборони перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм відповідно до п. 22.5 ПДР України - збереження автомобільних доріг та попередження їх передчасного руйнування.

Посилання позивача на те, що транспортний засіб марки «MERСEDES-BENZ 1840», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було переобладнано на вантажно-спеціалізовану цистерну асенізаційну, яка призначена для перевезення наливного вантажу, що є подільним вантажем та може переливатися по всім осям транспортного засобу під час руху та при здійсненні зважування транспортного засобу з рідким вантажем, який змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки ні позивач, ні його представник в судові засідання не з`явилися та не надали суду документів про технічні характеристики переобладнаного транспортного засобу та можливість навантаження на осі транспортного засобу в русі під час перевезення наливного вантажу, які б підтвердили даний факт.

Крім того, відповідно до пункту 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Для правильного розуміння здійснених розрахунків перевищення габаритно-вагових норм у постановах зазначається конкретна формула розрахунку.

Щодо твердження позивача про особливість вантажу, що перевозився, то варто звернути увагу, що в контексті пункту 22.5 Правил дорожнього руху перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Таким чином, завантажуючи транспортний засіб у межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та використовувати в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, у разі надання посадовою особою суб`єкта владних повноважень доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про правомірність прийнятого останнім рішення, позивач повинен спростувати ці доводи.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскаржувані постанови відповідають формі, затвердженій Додатком 1 Інструкції №512 від 27.09.2021.

Вказане правопорушення було зафіксоване в автоматичному режимі. До відзиву представником відповідача надано сертифікати відповідності (а.с. 43, 44), сертифікат перевірки (а.с. 45).

Таким чином, перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,2 % (1,119 тонн) та на 5,2 % (0,932 тонн) було встановлено за допомогою сертифікованого технічного засобу, що доводить вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Із наведеного вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до норм чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено органом, який має на це повноваження та наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, підстав для скасування постанови судом не встановлено.

Щодо заперечень представника відповідача у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача, слід вказати наступне.

Приписами ч. 3 ст. 48 КАС України визначено, що у разі якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави (частина четверта статті 48 КАС України).

Належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не повинна і не може відповідати за пред`явленим позовом. У разі якщо за змістом норми матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, учасником спірних відносин та зобов`язаною особою є інша, ніж особа, до якої пред`явлено позов, підстави для задоволення позову відсутні.

Водночас, позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте, під час розгляду справи вона може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним.

У такому випадку суд з метою забезпечення захисту порушеного (оспорюваного, невизнаного) права особи повинен замінити неналежного відповідача належним або залучити до участі у справі співвідповідача, однак на це потрібна згода позивача. При цьому, заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності, або залучення співвідповідачів.

Водночас, суд позбавлений можливості відмовити у задоволенні позову з підстав неналежності відповідача, не обговоривши попередньо це питання зі сторонами. З`ясувавши, хто є належним відповідачем у справі, суд повинен вирішити питання про залучення до участі у справі належного відповідача чи співвідповідача. Такий обов`язок суду випливає зі змісту статті 52 КАС України.

Запропонувати позивачу здійснити заміну неналежного відповідача на належного або залучити до участі у справі другого відповідача суд протягом розгляду справи не зміг, оскільки позивач та представник позивача у судові засідання не з`являлися.

Водночас, суд обтяжений нормами ч. 3 ст. 268 КАС України, де передбачені особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, згідно яких неприбуття у судове засідання учасника справи, у тому числі позивача, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином, з урахуванням усього вищенаведеного, відсутні підстави у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право зокрема залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги положення ст. 139 КАС України, та з огляду на те, що позов до задоволення не підлягає, відсутні підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст. 241, 242, 250, 268, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00000492 від 09.08.2022 та серії АА №00000547 від 10.08.2022 залишити без змін, а позовну заяву - без задоволення.

Судові витрати у справі залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - Департамент реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті (Державної служби України з безпеки на транспорті, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 39816845). місцезнаходження: пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135.

Повний текст рішення складено 14.12.2022.

Суддя Головатий А.П.