Справа № 177/1220/22
Суддя: Лященко В. В.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 177/1220/22
Провадження № 2-а/177/12/22
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
14 грудня 2022 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Лященко В.В.,

за участю секретаря Кантилович К.А.,

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу №177/1220/22 за позовом ОСОБА_2 до Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд,-
встановив:
У жовтні 2022 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 01.08.2022 постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, у зв`язку з його негодою з таким рішенням 06.08.2022 року він уклав договір про надання професійної правничої допомоги з адвокатом Троценко О.М., яка 09.08.2022 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вищевказану постанову, яка 12.08.2022 надійшла до Дніпровського апеляційного суду та була призначена до судового розгляду. 15.10.2022 відносно нього була складена постанова серії ЕАР №6025942, відповідно до якої, 15.10.2022 ОСОБА_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, о 09.51 годині біля електроопори 161 по вул. Чумацький шлях в м. Кривому Розі керував транспортним засобом БМВ 3181, номерний знак НОМЕР_1 з перевищенням встановленого обмеження швидкості на 26 км/год, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР України та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20400,00 грн., із вказаною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною і необґрунтованою, оскільки, був необізнаним про те, що його позбавлено права керування та про наявність постанови Дніпровського апеляційного суду, у зв`язку з тим, що після 15.08.2022, перебував на військових завданнях та не мав змоги зв`язатися з адвокатом та дізнатися результат розгляду апеляційної справи. Окрім того, зазначив, що при розгляді справи за ч. 4 ст. 126 КУпАП, порушена процедура розгляду справи передбачена ст.ст. 278, 279 КУпАП та йому не роз`яснювались положення ст. 268 КУпАП, зокрема, право на захист, у зв`язку з чим, просить визнати протиправними дії інспектора 2 батальйону 2 роти ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Андрієнко Володимира Миколайовича, зі складання 15 жовтня 2022 року постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, постанову серії ЕАР №6025942 від 15.10.2022 року скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.
Ухвалою суду від 28.10.2022 року було відкрито провадження у вказаній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 10.11.2022 року замінено первісного відповідача інспектора 2 батальйону 2 роти ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Андрієнко Володимира Миколайовича на належних - Полк патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.
09.11.2022 від первісного відповідача по справі інспектора 2 батальйону 2 роти ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Андрієнко В.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній, зокрема, зазначив, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні, оскільки 15.10.2022 при складанні постанови ЕАР №6025942 щодо ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, ним в повній мірі були дотримані вимоги ЗУ «Про національну поліцію» та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 за №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 №1408/27853. Крім того, зазначив, що під час розгляду справи, водію позивачу по справі, роз`яснювались його права передбачені ст. 268 КУпАП, а також порядок і строки оскарження, що зафіксовано на DVD диску, який ним долучений до відзиву.
Представник позивача в судове не з`явилась, надала суду клопотання в якому просила справу розглядати за її відсутності на позовних вимогах наполягала, просила суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила врахувати доводи зазначені в письмових запереченнях первісного позивача.

Заслухавши представника відповідача та дослідивши матеріали справи, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15.10.2022 інспектором 2 батальйону 2 роти ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Андрієнко Володимиром Миколайовичем винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6025942, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400,00 грн.
Відповідно до вказаної постанови, 15.10.2022 о 09.51 годині, ОСОБА_2 , біля електроопори 161 по вул. Чумацький шлях в м. Кривому Розі керував транспортним засобом БМВ 3181, номерний знак НОМЕР_1 з перевищенням встановленого обмеження швидкості на 26 км/год., при цьому, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.
Даючи оцінку оскаржуваній постанові суд прийшов до таких висновків.
Згідно з п.5 ч.1 ст. 213, ст. ст. 222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч. 4 ст. 126 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.
У частині першій статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», зазначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 за №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 №1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Відповідно до п.п 2.1 (а) ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Диспозиція ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
В пункті 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Даючи оцінку доводам позивача щодо відсутності умислу на вчинення правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП у зв`язку з його необізнаністю про наявність постанови Дніпровського апеляційного суду від 06.09.2022, суд зазначає наступне.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/105515051, постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.08.2022 у справі №211/2388/22, провадження №3/211/1504/22, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Як слідує зі змісту вищевказаної постанови, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав, справа розглянута за його відсутності.
Разом з тим, позивачем реалізовано право на оскарження, про що свідчить подана на постанову суду апеляційна скарга.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/106126545, постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.09.2022 у справі №211/2388/22, провадження №33/803/954/22, Апеляційну скаргу захисника Троценко Олесі Миколаївни, яка діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишено без задоволення, постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01серпня 2022 року, залишено без змін.
Зі змісту постанови слідує, що ані захисник, ані особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не з`явились. ОСОБА_2 причини своєї неявки в судове засідання не повідомив. Від захисника Остапенка В.С. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. Ознайомившись із змістом вказаного клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність відмовити захиснику у відкладенні розгляду справи та проводити судове засідання за відсутності сторін.
Таким чином, ОСОБА_2 та його захисник про час, дату та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції були повідомлені належним чином, а отже посилання позивача про необізнаність з рішенням прийнятим Дніпровським апеляційним судом, є не спроможними, оскільки для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» за допомогою якої позивач в будь-який час мав можливість отримати актуальну інформацію щодо розгляду його апеляційної скарги.
Крім того, суд критично ставиться до тверджень позивача що він не мав змоги дізнатися про наявну постанову Дніпровського апеляційного суду, оскільки він з 25.02.2022 перебуває на військовій службі та з 15.08.2022 перебував на військових завданнях, після чого отримав поранення та був направлений на лікування до м. Кривого Рогу, оскільки доказів на підтвердження цього до матеріалів справи не долучено. Відповідно до довідки, долученої до матеріалів справи, ОСОБА_2 дійсно з 25.02.2022 перебуває на службі у військовій частині НОМЕР_2 , разом з тим, і інкриміновані йому адміністративні правопорушення вчинені після 25.02.2022, тобто, в період перебування на військовій службі.
Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
До того ж, рішення Дніпровського апеляційного суду постановлено 06.09.2022, а правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП вчинено позивачем 15.10.2022, а отже, у позивача був достатній інтервал часу, щоб вжити заходів та дізнатися про стан судового провадження, наявність якого йому була достеменно відома.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що твердження позивача про відсутність умислу на вчинення правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП у зв`язку з необізнаністю щодо наявності рішення апеляційної інстанції, є неспроможним, оскільки позивач не був позбавлений можливості дізнатися про стан розгляду своєї справи у суді апеляційної інстанції, однак такою можливістю не скористався.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. При цьому вказаною нормою закону передбачено початок строку, з якого особа вважається такою, що позбавлена права керування транспортним засобом.
Частиною четвертою статті 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відтак, ОСОБА_2 будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду від 06.09.2022, керував автомобілем BMW 3181, номерний знак НОМЕР_1 15.10.2022, факт керування позивачем не заперечується.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Щодо посилання позивача що при розгляді справи працівником поліції порушена процедура розгляду справи передбачена ст.ст. 278, 279 КУпАП та йому не роз`яснювались положення ст. 268 КУпАП, то вказані доводи спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом.
Отже, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів з приводу порушень інспектором поліції його прав під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, свої твердження позивач доводить лише своїми поясненнями. Натомість, відповідач, в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України, надав докази своїх заперечень. Зокрема, відеофіксацію, яка здійснювалась під час вчинення правопорушення та в процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення та яка підтверджує факт, як правопорушення з боку позивача, так і правомірність дій поліцейського.
Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст. 86 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11.10.2016 по справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.
Таким чином, судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 4 ст. 126 КУпАП, інспектор поліції при розгляді справи діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України.
За таких обставин, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, з урахуванням вимог ч.2 ст.9, п.1 ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6025942 від 15.10.2022 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 20 400 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.4 ст.126КУпАП є законною та скасуванню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6, 9, 20, 72-77, 139, 242-246, 286, 295 КАС України, суд, -
вирішив:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №6025942 від 15.10.2022 - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В.Лященко