Справа № 174/572/22
Суддя: Ілюшик І. А.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 174/572/22
п/с № 2-а/174/8/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Шарапової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вільногірську Дніпропетровської області, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернулася до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області із позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що 29.08.2021 р. на неї складено постанову ГАВ № 076718 про адміністративне правопорушення передбачене ст. 183 КУпАП.Постанова розглядалася за її відсутності, про дану постанову вона дізналася, коли її карткові рахунки у грудні 2021 року були заблоковані державним виконавцем, до теперішнього часу вона самостійно та через адвокатський запит намагалася отримати матеріали справи, однак матеріали у ВП № 4 Кам`янського РУП відсутні, що вбачається з відповіді на адвокатський запит.

Вважає постанову ГАВ № 076718 по справі про адміністративне правопорушення від

29.08.2021 року складену інспектором СРПП ВП № 4 Кам`янського РУП старшим лейтенантом поліції Кото А.О. про притягнення її, до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП незаконною, необґрунтованою, а тому підлягаючою безумовному скасування.

У постанові зазначається, що відповідно позивач 29.08.2021 р. о 09.10 год. знаходилась у м. Вільногірськ по вул. Центральна, 47-48, здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме зателефонувала та повідомила про подію, якої саме не було. Із зазначеною постановою позивач категорично не згодна та вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності доказів, з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Поліцейським не з'ясовані обставини, що мають значення для розгляду справи. Так, позивач дійсно зателефонувала на лінію 102 та викликала поліцію, через те, що її знайомий вкрав в неї телефон. За її викликом приїхала поліція, провела профілактичну бесіду з особою, яка вкрала в неї телефон, відібрала в них обох письмові пояснення. Справа була вирішена мирним шляхом за участі поліції. Її звернення було розглянуто, хід кримінальній справі не було надано, у зв`язку з добровільним поверненням їй телефону. Саме такі події були 19.08.2021 р., але не ті, які, начебто, встановлені та викладені у постанові інспектора поліції.

Оскільки позивач не погоджується з притягненням її до адміністративної відповідальності, вона звертається до суду з цим позов, так як вважає, що вищезазначена постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення, винесена з порушенням норм законодавства України, не відповідає дійсним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Також позивач посилається на те, що була змушена сплатити штраф з метою припинення арешту та закриття ВП і вважає, що відповідачем за рахунок державних асигнувань мають бути повернуті стягнуті грошові кошти за штраф в розмірі 1700 грн., та кошти, які були вимушено понесені на виконавчий збір 170 грн., мінімальний розмір витрат 270 грн.

Моральна шкода виразилась у втраті душевного спокою та порушення звичайного ритму життя, постійному перебуванню в стресовому стані. Розмір моральної шкоди реально відображає характер, глибину і тривалість душевних, емоційних і моральних страждань позивача, які наведені нею в позовній заяві. Позивач просить стягнути моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Ухвалою судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21.11.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи з викликом сторін.

Ухвалою від 25.11.2022 року за заявою представника позивача було замінено неналежного відповідача співробітника поліції на належного, а саме Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області, розгляд справи розпочато спочатку та визначено дату судового засідання.

В подальшому відповідач просив розгляд справи відкласти для належної підготовки, однак до цього часу до суду відзив не подав.

Позивач та її представник не з'явилися в судове засідання, надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вивчивши та дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини справи та виниклі правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 29.08.2021 року інспектором СРПП ВП № 4 Кам`янського РУП старшим лейтенантом поліції Кото А.О. винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серія ГАВ № 076718 про вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 850 грн.

У постанові зазначається, що 29.08.2021 року о 09 годині 10 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме зателефонувала на 102 та повідомила про подію якої не було (а.с. 11).

15.11.2021 року державним виконавцем Вільногірського відділу державної виконавчої служби у Кам`янскому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сірою Т.В.прийнято до виконання виконавче провадження № 67518479 та винесена постанова про накладення штрафу, якою на боржника - ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1700,00 грн., та того ж дня 15.11.2021 року вказаним державним виконавцем прийнято постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 170,00 грн., та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 270,00 грн. (а.с. 14-18).

14.12.2020 року державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника, які містяться відкритих на рахунках (а.с. 19,20).

Постановою від 30.12.2021 року головний державний виконавець Вільногірського відділу державної виконавчої служби у Кам`янскому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ткачов В.В. закінчив виконання по виконавчому провадженню (а.с. 21,22).

Згідно копії квитанції з ОСОБА_1 стягнуто кошти у розмірі 2140,00 грн (а.с. 23).

Відповідно ст. 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п'ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналізуючи вказану норму, слід зазначити, що об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об'єктивна сторона правопорушення виражається у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб (матеріальний склад).

Суб'єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (занаявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Так, постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ГАВ № 076718 від 28.09.2021 року не містить виклад обставин справи, при розгляді справи не були з'ясовані і не доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки адміністративного правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність, посадовою особою не було з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При встановленні обставин у справі, які наведені у постанові, інспектор обмежився лише зазначенням дати, часу та місця правопорушення із зазначенням здійснення ОСОБА_1 завідомо неправдивого виклику та повідомлення нею про подію якої саме не було, не зазначив у чому полягає об'єктивна сторона правопорушення, що суперечить вищевказаним вимогам.

На адвокатський запит від 30.12.2022 року від ВП № 4 Кам'янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області представником позивача отримано лист про те, що матеріали було передано до ВДВС Вільногірського МУЮ в зв'язку з чим надати копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення не надається можливим (а.с. 75).

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Положеннями ст. 77 КАС України визначено: - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що виноситься в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, у ній відсутнє зазначення доказів, на яких грунтувався висновок інспектора про вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, а також стороною відповідача не доведено, що було вжито всіх можливих заходів для отримання доказів вини позивача до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що стороною відповідача, в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не доведено належними й допустимими доказами, достатніми у їх сукупності та логічному взаємозв'язку факт вчинення позивачем за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183 КУпАП, а відтак не доведено й правомірності оскаржуваної постанови та наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. При таких обставинах суд вважає, що постанову ГАВ № 076718від 29.08.2021 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача за ст. 183 КУпАП слід вважати незаконною, необгрунтованою, винесеною бездоказово, а тому її слід скасувати та закрити провадження в адміністративній справі і вказане рішення суду за своїм змістом буде відповідати положенням ч. 3 ст. 286 КАС України, яке грунтується, окрім іншого, на встановленні в процесі судового розгляду протиправності дій відповідача.

Отже, постанову серії ГАВ № 076718 від 29.08.2021року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. слід скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Крім того, вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача коштів за сплачений відповідачем штраф в розмірі 1700 грн., суми виконавчого збору 170 грн., суми розміру мінімальний витрат 270 грн., то суд дійшов наступних висновків.

Повернення коштів сплачених позивачем на виконання штрафу, має здійснюватися на підставі Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03 вересня 2013 року «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій».

Згідно з п. 3 Порядку № 787 від 03 вересня 2013 року повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється Казначейством або головним управлінням Казначейства з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Відповідно до п. 5 Порядку № 787 від 03 вересня 2013 року повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

З огляду на викладене, оскільки адміністративний суд обмежений колом питань, вирішення яких належить до його компетенції за результатами розгляду адміністративного позову з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (ч. 3 ст. 286 КАС України), а також враховуючи той факт, що повернення таких коштів здійснюється у порядку, передбаченому вказаним вище нормативним актом, у задоволенні позову у цій частині слід відмовити. Крім того, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача інших понесених позивачем витрат, пов'язаних із виконавчим провадженням у відповідності до вимог ст. 296 КУпАП.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 3000 грн., суд зазначає наступне.

В позовній заяві із посиланням на арешт рахунків напередодні новорічних свят, неможливість використання коштів для власних потреб, відкрите виконавче провадження, притягнення до адміністративної відповідальності, пошук коштів для сплати витрат по виконавчому провадженню, позивач обгрунтовує концентрацію її думок навколо фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, що тимчасово відірвало від активного соціального життя. У неї з'явилась емоційна напруга, нервозність, дратівливість, замкненість, порушення сну, неприємні сноведіння, бажання уникнути контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності і все це напредодні новорічних свят.

Однак, вказані трвердження суд не може прийняти до уваги, оскільки вони є голослівними та нічим не підтвердженими, позивачем не надано доказів, яким б вона обґрунтовувала факт наявності будь-яких втрат немайнового характеру, зумовлених моральними чи фізичними стражданнями або іншими негативними проявами, що свідчили б про наявність моральної шкоди. Також вбачається відсутність причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями відповідача та наслідками на які посилається відповідач. Розмір моральної шкоди, яку просить стянути позивач з відповідача, нічим не підтверджено, а лише на її думку є таким, що реально відображає характер, глибину і тривалість душевних, емоційних і моральних страждань позивача, які наведені нею в позовній заяві.

Виходячи з цього, в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 3000 грн. слід відмовити.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Виходячи з того, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на її користь слід стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 496,20 грн. відповідно до задоволеної частини позовних вимог. У іншій частині судові витрати віднести на її рахунок.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою та другою статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до договору № 7 від 12.09.2022 року, його предметом є надання правничих послуг клієнту, які полягають у ознайомленні з матеріалами справи, отримання пакету документів для подальшого повторного звернення до суду (а.с. 27). Сторони домовились, що вартість послуг становить 2500 грн. Долучені ордер та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю а такаж опис наданих послуг виконаним адвокатом за договором № 7 від 12.09.2022 (а.с. 28-30)

Згідно квитанції № 7 від 12.09.2022 року, яка підтверджує витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн., які сплачено 03.10.2022 року по справі, яка розглядається судом (а.с.31 ). Витрати, понесені позивачем при первісному зверненні до суду в даному випадку не враховуються, оскільки не мають відношення до цієї справи.

Суд бере до уваги, що адвокатом дійсно надані послуги, які включали в себе підготовчий процес для розгляду даної справи в суді збір документів, складення та подачу адміністративного позову, витребування та надання доказів, що вбачається з матеріалів справи. При цьому вартість погоджена сторонами та не спростована відповідачем.

Водночас в силу положень ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, таким чином, оскільки позов задоволено частково і беручи до уваги, що позовні вимоги мають немайновий та майновий характер, а судом задоволено вимогу, яка має немайновий характер, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача частини понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в сумі 833,33 грн.

Керуючись ст. 183 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 72-77, 241, 242, 246, 255, 286, 295, 297, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову серії ГАВ № 076718 від 29.08.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. - скасувати, а провадження у справі - закрити.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20-а, ) сплачений нею судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20-а, ) сплачені нею витрати на професійну правову допомогу у розмірі 833 гривні 33 копійки

В іншій частині судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Вільногірського міського суду

Дніпропетровської області І.А.Ілюшик