Справа № 381/2687/22
Суддя: Ковалевська Л. М.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2022 р. Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді Ковалевської Л.М.
за участю секретаря Омельчук С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа-старший інспектор Білоцерківського УПП про скасування постанови про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-
Позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що 08.09.2022 автомобіль ОСОБА_1 дійсно знаходився за адресою вул. Осипенко, 6 на стоянці Фастівського РУП, де він працює. Вийшовши до автомобіля, до нього підійшов працівник поліції, представився працівником управління внутрішньої безпеки поліції і запропонував показати документи на автомобіль. Юхименко надав водійське посвідчення, реєстраційний талон на транспортний засіб, оглянувши надані документи , запропонували надати поліс ОСЦПВ. ОСОБА_1 відмовився та зазначив, що відповідно до ч.2 ст.21 ЗУ «Про обов`язкове страхування», контроль за наявністю полісу здійснюється поліцією при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів ДТП. Оскільки Юхименко автомобілем не керував, правил дорожнього руху не порушував, учасником ДТП не був, вважає оскаржувану постанову незаконною.
На цих підставах, позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягування по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №373452 від 08.09.2022 за ч.1 ст.126 КУпАП України, винесену відносно нього.
Ухвалою суду від 14.09.2022 р. було відкрито провадження у справі.
27.10.2022 до суду відповідачем подано відзив на позовну заяву. У своєму відзиві відповідач зазначив, що згідно ст..16 ЗУ «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі страховий поліс. Відповідно до Наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 «Про затвердження інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису» п.8.3.1 строк зберігання відеозаписів з портативних та відео реєстраторів становить зо діб, у зв`язку з цим відеозапис події відсутній.
Позивач в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про час дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.
Згідно зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідачем позовну заяву з додатками та ухвалу про відкриття провадження отримано 19.09.2022, а відзив подано до суду 27.10.2022. Клопотань про поновлення строку відповідачем заявлено не було.
Відповідно до ст. 162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що відзив подано з пропущенням встановленого судом строку, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до наступного.
Судом встановлено, що відповідно до постанови серії БАВ №373452 від 08.09.2022, о 8-30 годині водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, номерний знак НОМЕР_1 за адресою м. Фастів, вул. Осипенко, 6, керував транспортним засобом не маючи при собі полісу (сертифікату) про укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 г, 2.4 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.
Суд, позбавлений можливості оглянути відеозапис щодо фіксації правопорушення, оскільки термін його зберігання -30 днів сплинув, як зазначив відповідач у відзиві.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно з ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;
2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;
5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;
6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;
10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306).
Відповідно до п.2.1 г, 2.4 а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення). На вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Проте, відповідно до ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування», контроль за наявністю полісу здійснюється поліцією при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів ДТП.
А, оскільки ОСОБА_1 автомобілем не керував, правил дорожнього руху не порушував, учасником ДТП не був, то у представника поліції були відсутні правові підстави для притягнення водія до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.
Доказів про зворотнє відповідачем до суду не надано.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідач не надав суду доказів того, що позивач саме під час керування автомобілем був зупинений внаслідок дій, передбачених ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».
Отже, підставою притягнення до відповідальності, поліцейський назвав вчинення адміністративного правопорушення (керування транспортним засобом без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).
Однак, відеозапису правопорушення суду не надано, а останній в свою чергу, дав би суду можливість об`єктивно і достовірно встановити, коли саме у позивача було встановлено відсутність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чи був факт встановлений поліцейським вже після зупинки транспортного засобу позивача чи під час коли автомобіль в непорушному стані на стоянці Фастівського РУП.
Таким чином, суд доходить до висновку, що вимога поліцейського про пред`явлення страхового полісу автомобіля позивача була безпідставною.
Оскаржуваною постановою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення п. 2.1ґ Правил дорожнього руху - керування транспортним засобом без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальність власників наземних транспортних засобів.
Диспозицією ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена заборонена керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
В ст.16 Закону України «Про дорожній рух» встановлені основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, є обов`язок водія мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до пп. ґ) п. 2.1 Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно з п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За приписами частини 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Водночас, п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.
Відповідно до п. 21.2 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.
Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними.
Враховуючи, що відповідач належним чином не зафіксував та не довів належними і допустимими доказами факту невиконання позивачем будь-яких вимог правил дорожнього руху, а законні підстави для здійснення контролю за наявністю у позивача страхового полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальність власників наземних транспортних засобів були відсутні, суд приходить до висновку, що вимоги посадової особи відповідача про пред`явлення відповідних документів є незаконними, а отже в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст.126 КУпАП.
Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
В ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття постанови, зокрема, доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження факту допущення позивачем порушення вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП.
За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП є недоведеним, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Отже, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.
Керуючись ст. ст. 9, 72, 73, 75, 77, 205, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа-старший інспектор Білоцерківського УПП про скасування постанови про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.
Визнати дії старшого інспектора Білоцерківського УПП у Київській області ДПП капітана поліції Коломієць-Левчук Аліси Сергіївни неправомірними.
Скасувати постанову БАВ №373452 від 08.09.2022 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , а справу закрити за відсутністю складу правопорушення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М.Ковалевська