Справа № 607/3237/22
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 607/3237/22

15 грудня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Тернопільській області, житлово-побутової комісії Управління Служби Безпеки України в Тернопільській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Житлово-побутова комісія Центрального управління Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Управління Служби безпеки України в Тернопільській області (далі за текстом - УСБУ в Тернопільській області), житлово-побутової комісії Управління Служби безпеки України в Тернопільській області (далі за текстом - ЖПК УСБУ в Тернопільській області), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, житлово-побутова комісія Центрального управління Служби безпеки України (далі за текстом - ЖПК ЦУ СБУ), житлово-побутова комісія Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області (далі за текстом - ЖПК УСБУ в Кіровоградській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Управління Служби Безпеки України в Тернопільській області в особі начальника Управління Борейчука Ю., оформлену у вигляді листа від 10.02.2022 щодо вирішення питання поновлення на квартирному обліку Управління СБУ в Тернопільській області позивача;

- зобов`язати Управління Служби Безпеки України в Тернопільській області в особі житлово-побутової комісії розглянути заяву позивача від 13.01.2022 та поновити позивача на квартирному обліку у пільговій черзі з 30.11.2000 зі складом сім`ї чотири особи.

Суд зазначає, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2022 року у позові ОСОБА_1 до Управління Служби Безпеки України в Тернопільській області, житлово-побутової комісії Управління Служби Безпеки України в Тернопільській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, житлово-побутова комісія Центрального управління Служби Безпеки України, житлово-побутова комісія Управління Служби Безпеки України в Кіровоградській області про визнання протиправною відмови у поновленні на квартирному обліку та зобов`язання поновити на квартирному обліку - відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 07.10.2022, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:

- рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2022 року скасовано та провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Тернопільській області, житлово-побутової комісії Управління Служби безпеки України в Тернопільській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, житлово-побутова комісія Центрального управління Служби безпеки України, житлово-побутова комісія Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області про визнання протиправною відмови у поновленні на квартирному обліку та зобов`язання поновити на квартирному обліку, - закрито.

Роз`яснено позивачу, що розгляд зазначеної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду та те, що протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови він може звернутися до Тернопільського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 13 листопада 2022 року заява позивача задоволено та направлено справу №607/3237/22 для розгляду за встановленою юрисдикцією до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2022 головуючого суддю визначено Осташа А.В.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Обґрунтування вимог позивача та відповідача.

Зокрема, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що він з 1981 року до 2005 року проходив службу в органах СБУ.

Відповідно до витягу з протоколу від 30.11.2000 спільного засідання адміністрації УСБУ в Тернопільській області та ЖПК УСБУ в Тернопільській області позивач з 28.01.1994 перебував на квартирному обліку у позачерговій черзі як переведений наказом голови СБУ для проходження служби в УСБУ в Тернопільській області.

Відповідно до витягу з протоколу від 17.12.2001 спільного засідання адміністрації УСБУ в Тернопільській області та ЖПК УСБУ в Тернопільській області позивач перенесений в пільговій черзі на 5 років у зв`язку із штучним погіршенням житлових умов.

Відповідно до витягу з протоколу № 6 від 17.12.2001 спільного засідання адміністрації УСБУ в Тернопільській області та ЖПК УСБУ в Тернопільській області скасовано протоколи від 30.11.2000 та від 17.12.2001 і позивач взятий на облік у пільгову чергу з моменту розгляду рапорту про включення у списки на отримання житла, тобто з 30.11.2000.

У подальшому відповідно до витягу з протоколу № 1 від 10.01.2003 спільного засідання адміністрації УСБУ в Тернопільській області та ЖПК УСБУ в Тернопільській області позивач виключений зі списків квартирного обліку як військовослужбовець, переведений для подальшого проходження військової служби у підрозділах СБУ, що знаходяться поза межами м. Тернополя.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.09.2011, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 15.11.2011, позивачеві відмолено у вимозі включити його у списки квартирного обліку УСБУ в Тернопільській області, поновивши у пільговій черзі на отримання житла з 28.01.1994.

13.01.2022 позивач звернувся до голови ЖПК УСБУ в Тернопільській області з проханням поновити його на квартирній черзі з 30.11.2000 відповідно до витягу з протоколу № 6 від 17.12.2001 спільного засідання адміністрації УСБУ в Тернопільській області та ЖПК УСБУ в Тернопільській області. У задоволенні такої заяви позивача відмовлено з підстав наявності судового рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 15.11.2011.

Позивач вважає, що указаним судовим рішенням від 15.11.2011 відмовлено у поновленні його на квартирному обліку у пільговій черзі з 28.01.1994, в той час як вимога, скерована позивачем до голови ЖПК УСБУ в Тернопільській області, стосувалась поновлення позивача на квартирному обліку з 30.11.2000. Відтак, на думку позивача, відмова голови ЖПК УСБУ в Тернопільській області є неправомірною, а також такою, що прийнята з порушенням п. 3.1 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Служби безпеки України № 792 від 06.11.2007.

До суду від Управління служби безпеки України в Тернопільській області надійшов відзив на позов 29.11.2022, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема, відповідач посилається на наявність рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 15.11.2011, яким встановлено відсутність підстав для поновлення позивача на квартирному обліку УСБУ в Тернопільській області у зв`язку з його переведенням на військову службу в Кіровоградську область, внаслідок чого позивач 10.01.2003 законно знятий з квартирного обліку. Відповідач зазначив, що позивач неодноразово звертався до відповідача з різними листами, зверненнями тощо. 13.01.2022 позивач звернувся до відповідача з черговою заявою, яка 10.02.2022 розглянута ЖПБ УСБУ в Тернопільській області. Комісія прийняла рішення про відсутність підстав для розгляду питання про поновлення позивача на квартирному обліку в УСБУ в Тернопільській області та рекомендувала начальнику управління надати відповідь автору звернення з відповідними роз`ясненнями. Указане стало підставою складення оскаржуваної відповіді. Відповідач також зауважує, що позивач звільнений з військової служби на пенсію з УСБУ в Кіровоградській області. При цьому з квартирного обліку в УСБУ в Тернопільській області позивач знятий більше 19 років тому, що свідчить про пропуск строку звернення до суду, що є також підставою для відмови у позові.

До суду 29.11.2022 надійшло письмове пояснення від Служби безпеки України щодо позову, в яких зазначено, що рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 15.11.2011 вже вирішено питання про правомірність виключення позивача зі списку осіб, які перебувають на квартирному обліку, у зв`язку з переведенням на роботу в іншу місцевість. Також зазначає, що позивач пропустив строк звернення до суду. Зміст пояснень відповідає змісту відзиву відповідача, просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

До суду від позивача надійшло 06.12.2022 клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою суду від 13.12.2022 у задоволенні даного клопотання відмовлено.

Також, позивача подав 06.12.2022 відповідь на відзив, в якому зазначає, що він не вибув на постійне місце проживання до іншого населеного пункту за межами м.Тернопіль, а тому не міг бути знятий з квартирного обліку і на цій підставі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Суд зазначає, що відносини, які виникли між сторонами, є правовідносинами, пов`язаними з реалізацією позивачем як військовослужбовцем права на житло, та регулюються відповідними законами та нормативно-правовими актами в редакції станом не пізніше, ніж 10.01.2003, коли на спільному засіданні адміністрації УСБУ в Тернопільській області та ЖПК УСБУ в Тернопільській області позивач був виключений зі списків квартирного обліку як військовослужбовець.

Стаття 47 Конституції України гарантує, що кожен має право на житло.

Стаття 31 ЖК УРСР визначає, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Статтею 34 ЖК УРСР визначено підстави визнання громадян такими, що потребують поліпшення житлових умов, а також зазначено, що такі громадяни беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.

Облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання (ч. 1 ст. 37 ЖК УРСР).

Відповідно до ст. 39 ЖК УРСР громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: 1) за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; 2) за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. Таке рішення затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Аналогічні положення містяться і в Правилах обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 470 від 11.12.1984 (далі за текстом - Правила).

Порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокої служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок та працівників (не військовослужбовців) Збройних Сил України встановлений Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 03.02.1995 № 20 (далі за текстом - Положення).

При цьому під час вирішення даного спору суд вважає хибним посилання позивача на Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщення, затверджений постановою КМУ № 1081 від 03.08.2006, та Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень, затверджену наказом СБУ № 792 від 06.11.2007, оскільки дані нормативно-правові акти прийняті вже після зняття позивача з квартирного обліку та не могли регулювати спірні правовідносини на момент їх виникнення.

Так, абз. 2, 3 п. 1 розділу І Положення визначають, що військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються житлом за місцем служби за рахунок житлових фондів Міністерства оборони України. У населених пунктах, де не ведеться власне будівництво військовими формуваннями, військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються житлом за рахунок житлового фонду виконавчих комітетів Рад народних депутатів нарівні з іншими громадянами.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про Службу безпеки України» військовослужбовці СБУ користуються політичними, соціально-економічними та особистими правами і свободами, а також пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.

Суд встановив, що позивач, з 25.03.1992 до 29.12.2005 проходив військову службу в органах Служби безпеки України. Зокрема, у періоди з 01.05.1993 до 13.11.1996 та з 11.04.2000 до 02.01.2003 позивач проходив військову службу в УСБУ в Тернопільській області.

Наказом начальника УСБУ в Тернопільській області № 1-ос від 02.01.2003 позивача на підставі розпорядження Голови СБУ від 18.11.2002 відкомандировано в розпорядження начальника УСБУ в Кіровоградській області.

Наказом СБУ № 2306-ос від 21.12.2005 позивач звільнений із кадрів СБУ в запас відповідно до пп. «а» п. 65, пп. «в» п. 67 (у зв`язку із скороченням штатів) Положення про проходження військової служби за контрактом та кадрової військової служби у СБУ. Наказом УСБУ в Кіровоградській області № 127-ос від 29.12.2005 позивач виключений зі списків особового складу.

Такі обставини підтверджуються змістом архівної довідки № 59/24-2-2022 від 09.02.2022 та копіями посвідчень від 31.01.2006 та від 31.01.2006, виданих на ім`я позивача.

Відтак позивач у період з 25.03.1992 до 29.12.2005 був військовослужбовцем Служби безпеки України та на нього розповсюджувалися соціально-економічні гарантії, у тому числі і щодо права на житло, визначені для військовослужбовців Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Положенням.

Так, 02.07.2002 на спільному засіданні адміністрації Управління та ЖПК УСБУ в Тернопільській області вирішено привести рішення ЖПК стосовно співробітника Управління позивач у відповідність із чинним законодавством, тобто взяти на облік у пільгову чергу з моменту розгляду рапорту про включення у списки на отримання житла - тобто з 30.11.2000. Інші рішення Управління від 30.11.2000 про взяття на облік з 28.01.1994 і від 17.12.2001 про перенесення у черзі на отримання житла у зв`язку із погіршенням житлових умов - скасувати. Указане підтверджується копією витягу з протоколу № 6 від 02.07.2002 (аркуш справи 11).

При цьому суд наголошує, що в межах розгляду цієї справи не встановлює наявність чи відсутність підстав для взяття позивача на пільговий облік як особи, що потребує покращення житлових умов, а законність протоколу № 6 від 02.07.2002 була предметом перевірки під час розгляду справи за позовом позивача до УСБУ в Тернопільській області про відновлення права на житло (справа № 2-5532/11). Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у рішенні від 28.09.2011 (а.с. 84) та Апеляційний суд Тернопільської області в ухвалі від 15.11.2011 (а.с. 85-87) дійшли висновку про відсутність підстав для поновлення позивача в пільговій черзі на квартирному обліку з 28.01.1994 та про законність перебування позивача на такому обліку з 30.11.2000.

Відтак суд встановив, що починаючи з 30.11.2000 позивач, будучи військовослужбовцем Служби безпеки України, перебував на пільговому обліку за місцем роботи в УСБУ в Тернопільській області як особа, яка потребує поліпшення житлових умов.

Так, ст. 40 ЖК УРСР та п. 26 Правил передбачено підстави зняття громадян з квартирного обліку, а саме у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, ЖК УРСР, п. 29 цих Правил та іншими актами законодавства УРСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Відтак у разі перебування особи на квартирному обліку за місцем роботи та у разі припинення трудових відносин особи з підприємством, установою, організацією, указане є самостійною підставою для зняття особи з квартирного обліку.

При цьому п. 13 розділу 2 Положення передбачає, що військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та квартирно-експлуатаційної частини (КЕЧ) району до отримання жилого приміщення, за винятком, зокрема переміщення військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт.

Військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку, при переміщенні по службі, пов`язаному з переїздом до іншого гарнізону, приймаються на квартирний облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового та позачергового одержання жилих приміщень.

Перебування військовослужбовця на квартирному обліку за останнім місцем служби, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, підтверджується довідкою, виданою відповідною КЕЧ району та командиром військової частини (п. 11 розділу 2 Положення).

При цьому за змістом п. 12 розділу 2 Положення військовослужбовці, які приймаються на квартирний облік на пільгових засадах або користуються правом першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, зазначають про це у рапорті з додаванням до нього відповідних документів.

Аналогічні положення щодо зняття особи з квартирного обліку у зв`язку з припиненням трудових відносин з підприємством, установою, організацією та переїздом на роботу в іншу місцевість містяться і в п. 30 Правил.

Системний аналіз указаних положень свідчить, що у разі переїзду військовослужбовця на нове місце служби в інший населений пункт військовослужбовець знімається з квартирного обліку на місці попередньої служби, отримує відповідну довідку про підтвердження перебування на цьому обліку та на новому місці служби подає відповідний рапорт і приймається на квартирний облік з того ж часу і на тих же умовах, що й за попереднім місцем служби. Подання військовослужбовцем рапорту про зняття з квартирного обліку при цьому не передбачено.

Указане свідчить про необхідність вчинення військовослужбовцем активних дій, спрямованих на підтвердження його бажання реалізувати право на житло і за новим місцем служби.

Приймаючи до уваги зміст ч. 2 ст. 27 Закону України «Про Службу безпеки України», такі вимоги розповсюджуються і на військовослужбовців Служби безпеки України.

Як встановив суд вище, позивач наказом начальника УСБУ в Тернопільській області №1-ос від 02.01.2003 на підставі розпорядження Голови СБУ від 18.11.2002 був відкомандирований в розпорядження начальника УСБУ в Кіровоградській області, де проходив службу до звільнення в запас та виключення зі списків особового складу, які мали місце 21.12.2005 та 29.12.2005 відповідно.

10.01.2003 позивач, який перебував у пільговій черзі на квартирному обліку з 30.11.2000, виключений зі списків квартирного обліку УСБУ в Тернопільській області у зв`язку з переведенням для подальшого проходження військової служби у підрозділи СБУ, які знаходяться поза межами м. Тернополя. Указане підтверджується копією витягу з протоколу № 1 від 10.01.2003 спільного засідання адміністрації Управління та ЖПК УСБУ в Тернопільській області.

При цьому згідно з копією довідки УСБУ в Кіровоградській області № ЮК/35 від січня 2007 року позивач в період проходження військової служби в УСБУ в Кіровоградській області (з 02.01.2003 до 29.12.2005) на квартирному обліку не перебував, житлом не забезпечувався.

Зокрема, зі змісту позову позивач не заперечував, що жодних дій, пов`язаних з постановлянням його на квартирний облік за місцем служби в УСБУ у Кіровоградській області, позивач не вчиняв.

Встановити інші обставини щодо зняття позивача 10.01.2003 з квартирного обліку в УСБУ в Тернопільській області не виявляється можливим, оскільки справа квартирного обліку позивача була знищена відповідно до п. 24 Правил по завершенню 5-річного строку після зняття особи з квартирного обліку, а протоколи засідань ЖПК УСБУ в Тернопільській області за період 1996-2003 років та акти знищення справ квартирного обліку знищені у зв`язку з подіями, що мали місце 18-19 лютого 2014 року. Указане підтверджується довідкою від 08.04.2022.

Відтак суд вважає доведеними ті обставини, що у зв`язку із переведенням на військову службу в інший підрозділ СБУ та переїздом в іншу місцевість позивача 10.01.2003 був знятий з квартирного обліку в УСБУ в Тернопільській області та на квартирний облік в УСБУ в Кіровоградській області не став.

Рішення спільного засідання адміністрації Управління та ЖПК УСБУ в Тернопільській області від 10.01.2003 позивач у визначеному законом порядку не оскаржував. Факт переїзду позивача в іншу місцевість також встановлений і ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 15.11.2011, в якій зазначено, що згідно з відмітками у паспорті позивача останній був прописаний в м. Тернополі з 30.11.2000 до 30.12.2002 (знятий з реєстраційного обліку 06.05.2003) та знову зареєструвався у м. Тернополі з 23.02.2006.

Щодо правомірності оскаржуваного рішення суд зазначає таке.

13.01.2022 позивач звернувся до голови ЖПК УСБУ в Тернопільській області Гуляка Р.І. з заявою про поновлення на квартирному обліку в УСБУ в Тернопільській області з 30.11.2000 відповідно до витягу з протоколу № 6 спільного зсідання адміністрації та ЖПК УСБУ в Тернопільській області від 02.07.2002 (а.с. 24).

Порядок організації забезпечення та надання житлових приміщень військовослужбовцям - особам офіцерського (у тому числі тим, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Служби безпеки України, а також особам, звільненим з військової служби в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у СБ України після звільнення та членам їх сімей, уключаючи членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли, пропали безвісти під час проходження військової служби, які перебувають на обліку осіб та потребують поліпшення житлових умов, визначає Інструкція про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень, затверджена наказом СБУ № 792 від 06.11.2007 (далі за текстом - Інструкція).

Усі питання, пов`язані із забезпеченням житлом співробітників, вирішуються за місцем перебування їх на обліку як осіб, що потребують поліпшення житлових умов, відповідною житлово-побутовою комісією Центрального управління, органу закладу чи установи СБ України. Рапорти та заяви співробітників, осіб, звільнених із військової служби, членів їх сімей підлягають розгляду на засіданні житлово-побутової комісії у строк не більше одного місяця від дня їх надходження (п. 3.1 Інструкції).

Відповідно до вказаних положень 10.02.2022 на спільному засіданні адміністрації Управління та ЖПК УСБУ в Тернопільській області розглянуто звернення позивача від 13.01.2022 про поновлення на квартирному обліку та у зв`язку з відсутністю підстав для розгляду даного питання вирішено рекомендувати начальнику Управління надати відповідь з відповідними роз`ясненнями. Указане підтверджується витягом з протоколу № 1 від 10.02.2022 (а.с. 88-90). Копія витягу двічі надсилалась позивачеві, що вбачається з копій супровідних листів від 10.02.2022 та від 08.04.2022 (а.с. 92, 93).

На виконання рішення адміністрації Управління та ЖПК УСБУ в Тернопільській області начальник Управління листом від 10.02.2022 надав позивачеві відповідь на заяву від 13.01.2022 (а.с. 25).

Указане спростовує доводи позивача про неправомірність такої відмови відповідача, оформленої у виді листа начальника Управління, оскільки, як установив суд, сама відмова мала місце на спільному засіданні адміністрації Управління та ЖПК УСБУ в Тернопільській області, оформлена протоколом № 1 від 10.02.2022 та позивачем не оскаржувалась.

Так само необґрунтованою є й вимога позивача про необхідність зобов`язання УСБУ в Тернопільській області в особі ЖПК розглянути заяву позивача від 13.01.2022, оскільки суд встановив, що протоколом № 1 від 10.02.2022 рішення щодо цієї заяви вже прийняте.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Щодо пропуску строку про який наведений відповідачем у відзиві, то суд зазначає, що суд надає оцінку спірним правовідносинам які виникли на підставі звернення позивача із заявою від 13.01.2022, та наданої відповіді відповідачем 10.02.2022, а тому шестимісячний строк звернення до суду не пропущений.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Служби Безпеки України в Тернопільській області, житлово-побутової комісії Управління Служби Безпеки України в Тернопільській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, житлово-побутова комісія Центрального управління Служби Безпеки України, житлово-побутова комісія Управління Служби Безпеки України в Кіровоградській області про визнання протиправною відмови у поновленні на квартирному обліку та зобов`язання поновити на квартирному обліку, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 15 грудня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Управління Служби безпеки України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: проспект С.Бандери ,21,Тернопіль,46002, код ЄДРПОУ/РНОКПП 20001705);

третя особа:

- Житлово-побутова комісія Центрального управління Служби безпеки України (місцезнаходження/місце проживання: вул. Володимирська, 33,м. Київ,Центральна Частина Києва, Київ,01601, код ЄДРПОУ/РНОКПП ) .

Головуючий суддя Осташ А.В.