Справа № 191/1256/22(2-а/191/12/22)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 191/1256/22(2-а/191/12/22)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2022 року (суддя 1-ї інстанції Прижигалінська Т.В.) у справі №191/1256/22(2-а/191/12/22) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу №1 роти №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Подолянець Павла Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 21.06.2022 року та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

24.06.2022р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до інспектора взводу №1 роти №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Подолянець Павла Володимировича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 21.06.2022 року та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 21.06.2022 року відносно нього інспектором взводу №1 роти №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Подолянець П.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 420518. У постанові про накладення адміністративного стягнення від 21.06.2022 року зазначено : « 21.06.2022 року о 14 год. 10 хв. в м. Дніпро по вул. Святослава Хороброго та проспекту Пушкіна водій, керуючи автомобілем Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 (напрямок руху по смугах), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП». Даною постановою до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.. Постанову суду вважає протиправною, оскільки доказів вчинення правопорушення не було надано.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Департаментом патрульної поліції подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не враховано всіх доводів відповідача щодо встановленого порушення позивачем. Також зазначають про неспівмірність заявлених та стягнутих витрат на правничу допомогу.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні, а також здійснити розподіл судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.06.2022 року до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 ПДР, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач не погодившись з постановою, вважаючи її протиправною, звернувся до суду із зазначеним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів вчинення позивачем порушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, та зазначає наступне.

Положеннями ст.14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Знак 5.16 показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них. Якщо знак дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги, то він дозволяє й розворот з цієї смуги. Дія знаку, що встановлений перед перехрестям, поширюється на все перехрестя, якщо наступні знаки 5.16 ПДР.

Відповідальність за не виконання вимоги дорожнього знаку передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Як свідчать встановлені обставини справи, оскаржена постанова не містить посилань на докази, чим підтверджується її обґрунтованість.

Так, постанова не містить посилань на відеозапис, а також такий не надано і суду.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не з`ясував суть порушення, колегія суддів не приймає до уваги, адже суд у відповідності до вищенаведених норм процесуального закону встановлює обставини саме на підставі належних доказів, та не може переймати на себе обов`язки відповідача та третьої особи, якщо такі докази відсутні у матеріалах справи. Таким чином суд не може встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення за відсутності відповідних повноважень, що належать відповідачу.

Разом з тим, в апеляційній скарзі не міститься доводів щодо спростування встановлених судом фактів.

Будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення скаржником адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано.

Зважаючи, що доказів фіксації вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, та підтвердження встановленого порушення, що наведені у постанові відповідачем до суду першої та апеляційної інстанції не надано, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо необхідності скасування постанови.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Також судом апеляційної інстанції відхиляються доводи відповідача щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу, що були стягнуті судом першої інстанції, оскільки скарга не містить належних обґрунтувань.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Так, на час апеляційного провадження між учасниками вже була сформована правова позиція, у тому числі щодо захисту прав та інтересів позивача та доводів сторін.

Колегія суддів виходить з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та вважає відсутні підстави для розподілу витрат, а тому такі не підлягають стягненню.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2022 року у справі №191/1256/22(2-а/191/12/22) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак