Справа № 370/1673/22
Суддя: Мазка Н. Б.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2022 р. Справа №370/1673/22

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Мазки Н.Б., розглянувши у приміщенні Макарівського районного суду Київської області у смт Макарів Бучанського району Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Управління патрульної служби Волинської області, старшого лейтенанта 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Волинській області Кідрук Анастасії Василівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

позивачка ОСОБА_1 звернувся до Макарівського районного суду Київської області із адміністративним позовом до Управління патрульної служби Волинської області, старшого лейтенанта 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Волинській області Кідрук Анастасії Василівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №5970538 від 02.10.2022 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510.00 гривень. Також позивачка просила стягнути з відповідачів, понесені нею судові витрати у сумі 496.20 гривень зі сплати судового збору.

Позивачка вказала, що 02.10.2022 року вона дійсно рухалася за кермом автомобіля AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Волі у місті Луцьк, перетнувши регульоване перехрестя на зелений сигнал світлофора, була зупинена старшим лейтенантом 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Волинській області Кідрук А.В., яка рухалася на службовому автомобілі за декілька автомобілів позаду. Після зупинки відповідач Кідрук А.В. звинуватила позивачку у проїзді перехрестя на червоний сигнал світлофора. На прохання позивачки надати докази вчиненого нею правопорушення, відповідачем Кідрук А.В. було продемонстровано відеозапис з невідомого позивачу носія, з якого неможливо було встановити номерний знак відзнятого автомобіля, крім цього, факту проїзду відзнятим автомобілем смуги «Стоп» на вказаному перехресті встановити неможливо. Втім, проігнорувавши заперечення позиваки та відсутність доказів, які б однозначно свідчили про вчинення нею адміністративного правопорушення Кідрук А.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №5970538 від 02.10.2022 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510.00 гривень.

Позивачка вважає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за вказане порушення, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки відсутні будь-які докази у розумінні ст.251 КУпАП вчинення нею вказаного правопорушення.

Також позивач вказала, що у пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до неї додаються: відео з бодікамери 475665, відео з відеореєстратора. Втім, позивачка отримала вказану постанову без долучених до неї доказів, що унеможливлює її повноцінний аналіз. Відсутність доказів, на які у постанові посилається відповідач Кідрук А.В. виключає законність та правомірність даної постанови. За таких умов, очевидним є факт відсутності доказів правопорушення вчинено позивачем. Відповідач Кідрук А.В. не повно з`ясував обставини справи, а саме не обґрунтувала своє рішення належними та допустимими доказами, тобто постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП та підлягає скасуванню.

У встановлений судом строк відповідачі подали відзив на позов, у якому проти задоволення позовних вимог заперечили, просили у задоволенні позову відмовити через його необґрунтованість.

На обґрунтування заперечень проти позову представник відповідачів вказав, що 02.10.2022 року патрульним екіпажом в складі поліцейського взводу №1 роти № 4 УПП у Волинській області ДПП старшого лейтенанта поліції Кідрук А.В., при здійснені патрулювання території міста Луцька, виявлено факт порушення ПДР України, а саме: о 21 годині 33 хвилин водій керуючи транспортним засобом AUDI Q7 д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Луцьк, по проспекту Волі, 14, перетнув дорожню розмітку 1.12 «Стоп лінія» на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.10 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510.00 гривень.

Відповідно до пункту 8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП відповідальність настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.

Після чого водію було подано сигнал про зупинку транспортного засобу на підставі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Поліцейський підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину зупинки та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій, ким виявилася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконала законну вимогу та надала запитувані документи для перевірки. Після чого, інспектором було встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем за ч.2 ст.122 КУпАП. Ці обставини були зафіксовані на підставі ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» за допомогою технічного засобу реєстратора розташованого в службовому автомобілі патрульної поліції, що використовувався екіпажом під час несення служби, а саме відео video_2022-l 1-16_16-40-34.

Отже, працівником поліції, було прийнято рішення про розгляд адміністративної справи щодо позивача.

Водію були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 63 Конституції України та ст 268 КУпАП, надано можливість надавати пояснення і заявляти клопотання, водій скористався даним правом та надав усні пояснення щодо даної справи.

Поліцейським Кідрук А.В. було враховано усні пояснення водія ОСОБА_1 та докази вчинення нею адміністративного правопорушення. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно позивача було винесено постанову серії ЕАР №5970538 від 02.10.2022 року за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 510.00 гривень. Згідно зі ст.285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом оскаржуваної постанови. Копію постанови позивач відмовилася отримувати під підпис після її проголошення. Постанова була направлена УПП у Волинській області ДПП правопорушнику поштовим зв`язком за вих.№7705/41/17-2022 від 03.10.2022 року на її поштову адресу.

Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Також, представник відповідачів у відзиві зазначив, що фіксація розгляду справи відносно позивача відбувалась: 1) на нагрудну камеру інспектора Кідрук А.В. (боді камера 475665), проте зі спливом терміну зберігання інформації на сервері (30 діб) були видалені; 2) за допомогою технічного засобу реєстратора розташованого в службовому автомобілі патрульної поліції, що використовувався екіпажом під час несення служби, а саме відео video_2022-l 1-16_16-40-34 (диск з відеозаписом додано до відзиву).

Ухвалою суду від 24.10.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позов відповідно до ст. 162 КАС України.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №5970538 від 02.10.2022 року, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, у зв`язку з тим, що 02.10.2022 року о 21:33 годині в місті Луцьк, проспект Волі, 14, керуючи транспортним засобом AUDI Q7 д.н.з. НОМЕР_2 , перетнула дорожню розмітку 1.12. «Стоп лінія» на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушила п.8.10. ПДР України та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510.00 гривень.

Як вказав представник відповідачів у відзиві, що фіксація розгляду справи відносно позивачки відбувалась зокрема на нагрудну камеру інспектора Кідрук А.В. (боді камера 475665), проте зі спливом терміну зберігання інформації на сервері (30 діб) були видалені.

Крім того, фіксація розгляду справи відносно позивача відбувалась на реєстратор, розташований в службовому автомобілі патрульної поліції, що використовувався екіпажом під час несення служби, а саме відео video_2022-l 1-16_16-40-34, копія якого додана до відзиву.

Будь-яких інших доказів винуватості позивачки у вчиненні правопорушення, за яке її притягнуто оскаржуваною постановою до відповідальності, відповідачем не надано.

Вирішуючи вимоги за даним адміністративним позовом, суд керується наступним.

Відповідно до вимог ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, оцінюючи оскаржувану постанову відповідно до ч.2 ст.2 КАС України суд відзначає наступне.

У відповідності до ч.2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, проїзд на заборонний сигнал світлофора є адміністративним правопорушенням та тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 Розмітка 1.12 (стоп-лінія) (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Як передбачено ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від них причин.

Так, як вказав представник відповідачів у відзиві, що фіксація розгляду справи відносно позивача відбувалась зокрема на нагрудну камеру інспектора Кідрук А.В. (боді камера 475665), проте зі спливом терміну зберігання інформації на сервері (30 діб) були видалені.

Крім того, фіксація розгляду справи відносно позивача відбувалась на реєстратор, розташований в службовому автомобілі патрульної поліції, що використовувався екіпажом під час несення служби, а саме відео video_2022-l 1-16_16-40-34, копія якого додана до відзиву.

Проте, з копії вказаного відеозапису, неможливо встановити номерний знак відзнятого автомобіля, крім цього, факту проїзду відзнятим автомобілем смуги «Стоп» на вказаному перехресті встановити неможливо, як і факт перебування ОСОБА_1 за кермом вказаного автомобіля.

Поряд з тим, оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб (відеореєстратор із службового автомобіля), яким здійснено відеозапис правопорушення, а дані з відеозапису з нагрудної камери інспектора (боді камера 475665), видалені з інформації на сервері. Тож, відсутність відеозапису або протоколу про адміністративне правопорушення не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією №1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В розумінні ст.251 КУпАП відеозапис з відеореєстратора не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення і, як наслідок, в силу положень ч.3, 4 ст.70 КАС України відеозаписи з відеореєстратора є недопустимими доказами, оскільки одержані з порушенням порядку, встановленого нормами процесуального права.

Така правова позиція, викладена також в постанові від 13.02.2020 року у справі №524/9716/16-а Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.99 КАС України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України, електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Надані ж відповідачем матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст.99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом відповідача або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого - ознак цифрового підпису автора.

Як встановлено судом, шляхом огляду змісту оптичного диску, на відеозаписах відсутній цифровий підпис як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій.

Таким чином, надані суду відеозаписи з відеореєстратора не є допустимими доказами в розумінні ст.74 КАС України.

При цьому, інших належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач не довів правомірність своїх дій в частині притягнення особи до відповідальності за порушення вказаного вище пункту ПДР України, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, при подачі позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 496,20 грн., які підлягають стягненню з відповідача-1 на користь позивачки.

Керуючись вимогами ст.241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автомативному режимі серії ЕАР №5970538 від 02.10.2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510.00 гривень - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї за вказаною статтею - закрити.

Стягнути з Управління патрульної служби Волинської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у сумі 496.20 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено через Макарівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест рішення виготовлено та підписано 13.12.2022 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

Управління патрульної служби Волинської області, адреса: 43005, місто Луцьк, вулиця Залізнична, 15; електронна пошта: ;

Старший лейтенант 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Волинській області Кідрук Анастасії Василівни, адреса: 43005, місто Луцьк, вулиця Залізнична, 15; електронна пошта:

Суддя