Справа № 816/1259/18
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 р.Справа № 816/1259/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 (головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський) по справі № 816/1259/18

за позовом ОСОБА_1

до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 р. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області щодо складання довідки про грошове забезпечення без зазначення додаткових видів грошового забезпечення, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"; Наказом МВС України від 31.12.2007 №499 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ"; Положенням "Про порядок виплати грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ", затвердженого наказом МВС України від 31.12.2007 №499, у відповідності до статті 43 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" та передачі її до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області такими, що порушують право ОСОБА_1 ;

- зобов`язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області скласти та видати нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури га умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"; Наказом МВС України від 31.12.2007 №499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ"; Положенням «Про порядок виплати грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ", затвердженої наказом МВС України від 31.12.2007 №499, у відповідності до статті 43 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХП "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей", з урахуванням та зазначенням таких складових грошового забезпечення: (основних і додаткових видів грошового забезпечення, премії) в таких розмірах: 1) посадовий оклад - 850,00 грн, 2) оклад за військовим (спеціальним) званням "майор міліції" - 125,00 грн; 3) надбавка за вислугу років 35%; 4) надбавка за виконання особливо важливих завдань 100%; 5) надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15%; 6) надбавка за оперативно-службову діяльність 50%; 7) доплата за службу в нічний час 35%; 8) премії 50%; 9) матеріальна допомога на оздоровлення при наданні основної відпустки; 10) інші платежі та доплати (обрахувавши в сумовому виразі) (з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України);

- додатково зарахувати до вислуги років час навчання ОСОБА_1 у цивільному вищому навчальному закладі - Лубенському медичному училищі Міністерства охорони здоров`я України, що становить - 3 роки 5 місяців 25 днів із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, що становить - 1 рік 8 місяців та 28 днів служби;

- зобов`язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області передати вказану довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області для здійснення перерахунку раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області щодо не складення та не подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із зазначенням виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення за 2013-2015 роки та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2013 рік, з яких утримано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Зобов`язано ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області скласти довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із зазначенням додатково виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення за 2013-2015 роки та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2013 рік, з яких утримано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та подати таку довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення набрало законної сили, за наслідками апеляційного перегляду згідно постанов Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2018 ( за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ) та від 12.12.2018 ( за апеляційною скаргою Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області).

11.12.2021 позивач засобами поштового зв`язку подав до суду заяву про перегляд судового рішення від 16.05.2018 за нововиявленими обставинами, з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України, а саме у зв`язку з наявністю істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Зазначає, що відомості в довідці про його грошове забезпечення від 05.05.2018 не відповідають дійсності та про ці обставини не було відомо ні суду, ні позивачу під час розгляду справи.

Разом із заявою, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якого зазначив, що про існування нововиявлених обставин дізнався 24.11.2021, з дня отримання відомостей про виплачені йому доходи та сплачені ним податки за період з 1 кварталу 2013 по 4 квартал 2017 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, виданих Лубенською ДПІ 24.11.2021 , а тому до суду звернувся в строки, встановлені частинами 1,2 ст. 361 КАС України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 16 травня 2018 року - відхилено.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 16 травня 2018 року у справі № 816/1259/18 повернуто заявнику без розгляду.

Позивач, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким поновити строк звернення до суду із заявою.

В обґрунтування зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що нововиявленою обставиною є не вірні відомості щодо складових грошового забезпечення, зазначених в довідці від 05.05.2018 виданої на його ім`я, про що не було відомо ні судам під час розгляду справи, ні позивачу. Про вказані обставини позивач дізнався 24.11.2021 після отримання відомостей з Лубенської ДПІ. До цього, на протязі 2018 р. ні ДФС України, ні МВС України , ні їх структурні підрозділи затребувану інформацію не надавали.

З урахуванням наведеного вважає, що саме з 24.11.2021 позивач дізнався про існування обставин, які є підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області (далі - відповідач) не подало відзив на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не наведено та не подано належних і допустимих доказів в підтвердження поважності причин пропущеного ним строку звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Порядок і строк подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначено статтею 363 КАС України, за приписами пункту 1 частини першої якої таку заяву може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин.

Згідно ч.4 ст. 366 КАС України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.

Отже, зі змісту вищеназваних норм процесуального закону випливає, що моментом, з яким законодавець пов`язує початок перебігу строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, є день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин. У разі пропуску вказаного строку з поважних причин такий може бути поновлений за обґрунтованим клопотанням заявника. При цьому, в разі відхилення зазначеного клопотання, настає процесуальний наслідок у вигляді повернення заяви без розгляду особі, яка її подала.

Як вірно встановлено судом, в якості нововиявленої обставини позивач посилається на невірну інформацію щодо складових його грошового забезпечення, зазначених в довідці від 05.05.2018, яка надавалася до суду під час розгляду справи по суті.

За твердженнями позивача, вказані обставини не були встановлені судом та не були відомі на заявнику, ні суду під час розгляду справи, про їх наявність він дізнався лише 24.11.2021, тобто в день отримання з Лубенської ДПІ відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2013 р. по 4 квартал 2017 р.

Надаючи оцінку наведеним доводам, колегія суддів відзначає, що статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Схоже правило встановлено й у ч. 1 ст. 45 КАС України, за змістом якої учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Наведеними нормами КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Отже, особа, зацікавлена у перегляді остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для своєчасної реалізації такого права, використовувати у повному обсязі усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

При цьому, колегія суддів також керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватися лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03.04.2008).

Процедура ж скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, №69529/01, §27, 28, ЄСПЛ, 18.11.2004).

Відтак, встановлення законом процесуальних строків, в тому числі й для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави пропуску строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які унеможливили або значно ускладнили своєчасне, тобто у межах встановленого законом процесуального строку реалізацію права на подання такої заяви.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 800/30/17, Верховного Суду, викладеною в постанові від 21.05.2020 у справі № 826/22361/15.

Судом першої інстанції встановлено, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 набрало законної сили 12.12.2018, із заявою про перегляд його за нововиявленими обставинами позивач звернувся лише в грудні 2021.

Судом перевірені доводи позивача щодо пропуску строку звернення до суду, надана їм належна оцінка, та обґрунтовано відхилено посилання заявника, що саме з 24.11.2021 слід відліковувати строк звернення до суду.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що відомості про доходи та податки за період з 2013 по 2017 відносно себе, позивач мав можливість отримати не тільки 24.11.2021, а і раніше . Жодних доказів наявності перешкод отримання такої інформації раніше матеріали справи не містять і позивачем не надано.

Доводи апелянта, щодо не отримання ним інформації від МВС України та ДФС України на його звернення впродовж 2018 р. є необґрунтованими, оскільки матеріали справи містять відповіді вказаних органів на звернення позивача. З наданих позивачем до суду апеляційної інстанції відповіді УМВС України в Полтавській області від 12.04.2018, вбачається, що позивачу надсилалася довідка про нараховані та виплачені грошові кошти з 01.04.2013 по 31.03.2015.

Також судом встановлено, що листування з органами ДФС та МВС позивач активно вів протягом у 2018 році після прийняття рішення судом першої інстанції, однак за 2019, 2020 та 2021 роки докази звернень до вказаних органів відсутні, тоді як , особа, зацікавлена у перегляді остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для своєчасної реалізації такого права, використовувати у повному обсязі усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції інформація з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 24.11.2021 року не є обставиною, від якої слід відліковувати строк звернення із вказаною заявою до суду. Позивач не вжив жодних активних дій з метою отримання самостійно із власного електронного кабінету платника податків вказаних відомостей у 2018-2020 роках або шляхом безпосереднього звернення до контролюючого органу за місцем перебування на податковому обліку, як платник податків з метою отримання протягом місяця вказаних відомостей за 2015, 2017 роки.

Посилання скаржника на ч. 3 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та твердження, що строк звернення до суду із заявою ним не пропущено, колегія суддів вважає помилковими, оскільки зазначена норма стосується перерахунку пенсій, тоді як предметом спору у справі, що розглядалась було питання складання довідки про грошове забезпечення без зазначення додаткових видів грошового забезпечення та їх передачі до органів Пенсійного фонду України, відтак вказані норми не є тотожними до вказаних правовідносин.

Колегія суддів зазначає, що строк звернення із заявою до суду слід відліковувати з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин.

При цьому, вжиття конструкції «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом або заявою про перегляд судового рішення, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Проте, ОСОБА_1 , порушуючи питання про поновлення строку на звернення до суду за переглядом судового рішення за нововиявленими обставинами, не вказав поважних причин, які б, за наявності у нього заінтересованості у відновленні своїх прав шляхом доведення помилковості (за твердженням скаржника) судових рішень у його справі, відповідали вищезазначеним критеріям та свідчили про відсутність у нього можливості отримати інформацію у податкових органів про суми виплачених доходів та утриманих податків в період з 2019 по грудень 2021 р., а відтак і можливості своєчасного подання відповідної заяви.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про не наведення ОСОБА_1 у клопотанні поважних причин пропуску процесуального строку, які б унеможливили своєчасне звернення до суду та стали підставою для його поновлення.

Наслідком подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 КАС, та відхилення судом клопотання про його поновлення є повернення заяви без розгляду.

З огляду на викладене вище, повернення судом першої інстанції заяви ОСОБА_1 ґрунтується на вимогах закону. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності правових висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 по справі № 816/1259/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 15.12.2022 року