Справа № 640/18162/22
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року м. Київ № 640/18162/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Вовка П.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу за позовом адвоката Бутка Дмитра Геннадійовича до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов адвоката Бутка Дмитра Геннадійовича (далі також - Бутко Д.Г. , позивач) до Офісу Генерального прокурора (далі також -відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні відомостей за адвокатським запитом адвоката Бутка Д. Г. від 13 вересня 2022 року;

- зобов`язати відповідача надати інформацію про те, ким та коли вносилися відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про усі випадки зупинення та відновлення досудового розслідування кримінального провадження 0001997.

Ухвалою суду від 08 листопада 2022 року було відкрито провадження в даній справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваних дій з огляду на те, що запитувані в адвокатському запиті відомості не є створеними або отриманими у межах відповідного кримінального провадження, а є лише засобом фіксації окремої інформації у Єдиному реєстрі досудових розслідувань (далі також - Реєстр), відповідно, така інформація стосується виключно питання здійснення відповідних реєстраційних дій.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач у наданому суду відзиві наголошує на обґрунтованості його дій щодо відмови позивачу у наданні запитуваної інформації з огляду на те, що запитувана позивачем інформація по своїй суті є інформацією, створеною у межах відповідного кримінального провадження, а тому вона не може бути надана у спосіб, визначений Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, 13 вересня 2022 року позивачем, в інтересах ОСОБА_2 , за фактом вчинення дій якого відкрито кримінальне провадження №0001997, до Офісу Генерального прокурора було направлено адвокатський запит, в якому ставилось питання про надання:

- інформації про те, ким та коли вносилися відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про усі випадки зупинення досудового розслідування кримінального провадження №0001997.

- інформації про те, ким та коли вносилися відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про усі випадки відновлення досудового розслідування кримінального провадження №0001997.

Листом від 16 вересня 2022 року вих. № 14/1-22423-15 відповідач відмовив у наданні інформації на вказаний адвокатський запит, мотивуючи це тим, що запитувана інформація про те, коли та ким вносилися відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про зупинення та відновлення досудового розслідування кримінального провадження №0001997 від 24 вересня 2015 року, є наслідком проведення досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні та містить таємницю досудового розслідування, а тому, відповідно, не може бути надана у відповідь на адвокатський запит у визначеному Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядку.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Правові засади здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовано Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п.п. 1 ч. 1 статті 20 зазначеного Закону, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Частинами 1, 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатський запит - це письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об 'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов 'язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Як вбачається з відповіді Офісу Генерального прокурора на адвокатський запит, у ній зазначено, що запитувана інформація не може бути надана, оскільки є інформацією, отриманою під час здійснення кримінального провадження, а отже питання її надання має розглядатись в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України (далі також - КПК України).

Відповідно до п. 10 ч. 1 статті 3 КПК України, кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 25 ч. 1 статті 3 КПК України визначено, що учасниками кримінального провадження є сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, у тому числі викривач, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник.

При цьому іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, є особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом (п. 16-1 ч. 1 статті 3 КПК України).

Порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування унормовано статтею 220 КПК України, положення якої передбачають, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав (частина перша); про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Частина 1 статті 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим кодексом. Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування регламентований главою 26 КПК України.

Частина 1 статті 303 КПК України встановлює вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а також вичерпний перелік суб`єктів їх оскарження. Зокрема, на стадії досудового провадження потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Водночас за змістом ч. 2 статті 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не перелічені у частині першій статті 303 КПК України (зокрема, постанову прокурора, прийняту в порядку статті 220 КПК України), не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

За правилами ч. 1 статті 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.

Отже, предметом оскарження в порядку кримінального судочинства (на стадії досудового розслідування або під час підготовчого провадження у суді) є процесуальні рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора у певному кримінальному провадженні, прийняття або вчинення яких обумовлено нормами КПК України.

Разом з тим, ні подання адвокатського запиту, ні порядок його розгляду КПК України не передбачає, що не дозволяє віднести дії органу прокуратури щодо розгляду такого запиту до процесуальних дій прокурора у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

Згідно із ч. 7 цієї статті, обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що таємною інформацією є інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Пунктом 5 ч. 1 статті 3 КПК України встановлено, що досудовим розслідуванням є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

У частині 2 статті 214 КПК України, зокрема, передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, інформацією, яка містить таємницю досудового розслідування, є та, яку було створено або одержано відповідачем у кримінальному провадженні після внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Доступ до такої інформації мають учасники кримінального провадження та інші особи.

Такого висновку дійшла і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 квітня 2020 року по справі № 826/7244/18.

Однак, в даному випадку позивачем запитувалося саме про те, ким та коли вносилися відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто мається на увазі саме особа реєстратора та час такої реєстраційної дії.

Згідно приписів Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298 (далі також - Положення), реєстраторами Реєстру (далі - Реєстратор) є:

прокурори, у тому числі керівники органів прокуратури;

керівники органів досудового розслідування;

керівники органів дізнання;

слідчі органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань; детективи підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро), уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень;

дізнавачі підрозділів дізнання органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань, а також уповноважені особи інших підрозділів зазначених органів, уповноважені в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків (далі - уповноважені особи інших підрозділів)

Згідно з п. 3 ч. 1 статті 2 Положення, внесення відомостей здійснюється на підставі матеріалів кримінального провадження шляхом фіксації реєстратором інформації в Реєстрі та вибору даних у довідниках для заповнення електронних карток.

Відповідно до ч. 10 статті 1 Положення, відомості про реєстратора та користувача заносяться до довідника організаційної структури Реєстру окремо щодо кожного органу досудового розслідування та прокуратури.

Згідно з ч. 7 статті 1 Положення, користувачі і реєстратори спеціалізованих прокуратур на правах регіональних (обласних) прокуратур чи їхніх структурних підрозділів, місцевих (окружних) прокуратур чи їхніх структурних підрозділів, а також органів досудового розслідування, повноваження яких поширюються на декілька областей, отримують електронні ключі доступу в регіональних (обласних) прокуратурах за місцем розташування цих прокуратур чи органів досудового розслідування.

Тобто, посадова особа, що внесла до реєстру відомості про усі випадки зупинення та поновлення кримінального провадження є реєстратором у розумінні вимог Положення, і саме щодо осіб реєстраторів та час внесення відомостей до Реєстру позивачем запитувалась інформація в адвокатському запиті.

Із системного аналізу наведених норм вбачається, що інформація щодо особи реєстратора, який вносить відомості в Реєстр, створюється автоматично шляхом електронного узгодження із довідником організаційної структури Реєстру, тобто при вході реєстратора до реєстру, шляхом введення відповідних даних (електронного ключа доступу). Також автоматично Реєстром фіксуються і дії, вчинені реєстратором (отримання або внесення відомостей до реєстру). Щодо часу внесення відомостей до реєстру, він так само автоматично фіксується в Реєстрі.

Таким чином, інформація, що запитувалась в адвокатському запиті, не є такою, що отримана в кримінальному провадженні, не розкриває змісту відповідного досудового розслідування або вчинених у його межах дій, а тому, згідно, у тому числі, з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 08 квітня 2020 року по справі № 826/7244/18, не підпадає під ознаки інформації, яка містить таємницю досудового розслідування, що в свою чергу не призводить до необхідності застосування спеціального порядку доступу (ознайомлення) учасників кримінального провадження з інформацією, створеною (одержаною) у ході досудового розслідування та судового провадження відповідної кримінальної справи в рамках КПК України.

Відтак, відповідач був зобов`язаний надати запитувану позивачем інформацію, а його відмова у вчиненні таких дій є протиправною.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваних дій на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки оскаржувані дії не відповідають наведеним у ч. 2 статті 2 КАС України критеріям.

Згідно зі статтею 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 992, 40 грн (судовий збір) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов адвоката Бутка Дмитра Геннадійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Офісу Генерального прокурора (01011, місто Київ, вулиця Різницька, будинок 13/15; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Офісу Генерального прокурора щодо відмови у наданні відомостей за адвокатським запитом адвоката Бутка Дмитра Геннадійовича, направленим 13 вересня 2022 року.

Зобов`язати Офіс Генерального прокурора надати адвокату Бутку Дмитру Геннадійовичу інформацію про те, ким та коли вносились відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про усі випадки зупинення та відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001997.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора на користь адвоката Бутка Дмитра Геннадійовича понесені останнім судові витрати у розмірі 992, 40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.В. Вовк