Справа № 440/9311/22
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/9311/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/9311/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

26.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУПФ в Полтавській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №39 від 28.07.2022 щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 01.02.1984 по 19.02.1993 в колгоспі "Дружба" ();

- зобов`язати ГУПФ в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , який дає право на пенсію за віком, періоди роботи в колгоспі "Дружба" () з 01.02.1984 по 19.02.1993;

- зобов`язати ГУПФ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 22.07.2022 про призначення пенсії та прийняти відповідне рішення.

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на протиправну, як на його думку, поведінку відповідача, що полягає у неналежній оцінці фактичних обставин його трудової діяльності, що призвело до протиправної відмови у підтвердженні страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 позову заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої визначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

15.11.2022 до суду надійшов відзив на позов, у якому представник ГУПФ в Полтавській області просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на правомірність відмови у зарахуванні періодів роботи в колгоспі "Дружба" з 01.02.1984 по 19.02.1993 з огляду на відсутність довідки про фактично відпрацьовані дні. Просив залучити до участі у справі в якості другого співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, оскільки рішення про відмову у призначенні пенсії за віком приймалося за методом екстериторіальності вказаним територіальним органом (а.с. 21-22).

Ухвалою суду від 17.11.2022 до участі у справі №440/9311/22 в якості другого відповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (надалі - ГУПФ у Київській області), який правом на подання відзиву на позов у п`ятнадцятиденний строк, визначений ухвалою суду, не скористався.

Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

22.07.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУПФ в Полтавській області через Відділ обслуговування громадян №15 (сервісний центр) смт. Диканька із заявою про призначення пенсії за віком (а..с 31) та відповідним пакетом документів, в якому надав: трудову книжку, військовий квиток, документи, що посвідчують особу заявника, довідку про фактичне місце проживання особи, довідку про підтвердження трудового стажу на Запорізькому трансформаторному заводі, атестат (а.с. 24-30).

За результатами розгляду вказаної заяви ГУПФ в Київській області було прийнято рішення від 28.07.2022 №39, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком у зв`язку з недостатністю необхідного страхового стажу (29 років), визначеного статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 32).

При цьому роз`яснено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи за даними трудової книжки в колгоспі "Дружба" з 01.02.1984 по 19.02.1993, оскільки відсутня довідка про фактично відпрацьовані дні. Для зарахування періоду роботи в колгоспі "Дружба" з 01.02.1984 по 19.02.1993 необхідно надати довідку про фактично відпрацьовані трудодні та встановлений мінімум трудоднів.

Не погодившись із правомірністю мотивів відмови, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV), в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Закон України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац 1 частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV).

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Закон №1058-IV набрав чинності 01.01.2004. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон №1788-XII).

Відповідно до ст. 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Трудова книжка позивача була розпочата 01.02.1984.

На той час порядок ведення трудових книжок колгоспників визначався постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 "Про трудові книжки колгоспників" (надалі - Постанова №310).

Згідно з п.п. 1, 2 Постанови №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.

Відповідно до п. 5 Постанови №310, до трудової книжки колгоспника, крім іншого, вносились наступні дані: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом до членів колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання; відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з п. 6 Постанови №310, всі записи у трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою. Відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладено на голову колгоспу.

Відповідальність за своєчасність та правильність заповнення трудових книжок несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа (п. 13 Постанови №310).

Записами трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 , виданій на ім`я позивача, підтверджується факт прийняття 02.02.1984 ОСОБА_1 до членів колгоспу "Дружба" Верхньорогачикського району Херсонської області (а.с. 27-30).

У трудовій книжці також зазначено про кількість відпрацьованих людиноднів за рік у господарстві, тобто кількість відпрацьованих трудоднів (або людиноднів) та вказано, що ОСОБА_1 відпрацював: - за 1984 рік - кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 250, - за 1985 рік - кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 266, - за 1986 рік - кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 291, - за 1987 рік - кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 285, - за 1988 рік - кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 301, - за 1989 рік - кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 307, - за 1990 рік - кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 286, - за 1991 рік - кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 320, - за 1992 рік - кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 300, - за 1993 рік - кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 282 (а.с. 13).

Пункт 13 Постанови №310 передбачав, що відповідальність за організацію робіт по веденню, обліку, зберіганню та видачі трудових книжок покладається на голову колгоспу. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть відповідальність у відповідності до статуту та правилами трудового розпорядку колгоспу, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тобто, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Суд зауважує, що у позивача наявна трудова книжка колгоспника, яка дає можливість встановити характер роботи позивача в колгоспі та безпосередню зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспі.

Згідно із записами трудової книжки позивача на сторінках 18-19 заповнені графи: 1) № запису, 2) рік, 3) прийнятий колгоспом річний мінімум відпрацювання, 4) виконаний річний мінімум трудової участі, 5) причини невиконання річного мінімуму, 6) на підставі чого внесений запис.

На вищевказаних записах проставлені печатки колгоспу "Дружба".

При цьому обставини наявності чи відсутності будь-яких інших довідок на підтвердження трудового стажу не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Відтак, дії відповідача щодо не зарахування у повному обсязі стажу роботи позивача у колгоспі "Дружба" за наявності у трудовій книжці достатніх записів є такими, що тягнуть за собою несприятливі наслідки для прав, та інтересів позивача.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даних періодів роботи відповідачами суду не надано.

Суд зазначає, що розбіжності чи невідповідності даних, які можуть міститися у трудовій книжці про підтвердження наявного трудового стажу, могли бути перевірені органом, що призначає пенсію, оскільки такий орган має право вимагати від підприємств, установ та організацій надання підтверджуючих документів.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що пенсійним органом було протиправно не зараховано спірні періоди роботи позивача до загального страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тож період роботи позивача з 01.02.1984 по 19.02.1993 у колгоспі "Дружба" підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що рішення ГУПФ у Київській області від 28.07.2022 №39 прийнято без належної оцінки обставин правового регулювання спірного питання, а тому суд визнає це рішення протиправним з мотивів, що наведені вище, та скасовує його у зв`язку з цим.

У зв`язку з цим вимоги позивача, що адресовані до ГУПФ у Полтавській області, задоволеними бути не можуть.

Враховуючи викладене, суд, обираючи належний спосіб відновлення порушеного права, вважає за необхідне зобов`язати ГУПФ у Київській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи в колгоспі "Дружба" з 01.02.1984 по 19.02.1993, а також зобов`язати ГУПФ у Київській області повторно розглянути заяву позивача від 22.07.2022 про призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків, сформульованих судом у даному рішенні.

Відтак позов належить задовольнити частково.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 992,40 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією АТ "Ощадбанк" від 26.10.2022 №33996251SB (а.с. 3).

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань з ГУПФ у Київській області як органу, безпосередньо дії та рішення якого призвели до порушення прав позивача, у сумі пропорційній (1/2) до задоволеної частини позовних вимог - 496,20 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 28.07.2022 №39 щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи в колгоспі "Дружба" з 01.02.1984 по 19.02.1993.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (юридична адреса: 08500, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10; ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) період його роботи в колгоспі "Дружба" з 01.02.1984 по 19.02.1993.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (юридична адреса: 08500, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 22.07.2022 про призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків, сформульованих судом у даному рішенні.

В частині вимог, що заявлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, - позов залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (юридична адреса: 08500, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10; ) частину витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун