Справа № 240/21575/22
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

15 грудня 2022 року м. Житомир справа № 240/21575/22

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Окис Т.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі Головного центру спеціального контролю про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

установив:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд із позовом до Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі Головного центру спеціального контролю (далі відповідач, ГЦСК) про визнання протиправною бездіяльності та рішення про відмову у проведенні нарахування та виплати додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 (далі Постанова №168) та зобов`язання нарахувати і виплатити таку винагороду з 24 лютого 2022 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що є військовослужбовцем та проходить службу за контрактом. З 27 лютого 2019 року відряджений для проходження служби до Національного центру управління та випробувань космічних засобів. Посилаючи на те, що продовжує проходити військову службу, уважає, що має право на отримання доплати, яка передбачена положеннями Постанови №168. Однак відповідач, на переконання позивача, протиправно не проводив нарахування і виплату такої з 4 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2022 позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

08 грудня 2022 року Міністерство оборони України подало пояснення, в яких зазначило, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до державних органів, установ та організацій, здійснюється у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій» (далі Постанова №104). Положеннями названої Постанови не передбачено здійснення інших виплат (надбавок, доплат, винагород, тощо) відрядженим до державних органів особам, у тому числі додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168. Додатково зауважує, що виплата грошового забезпечення відрядженим військовослужбовцям проводиться за рахунок коштів тих державних органів, до яких вони відряджені. Отже, Міністерство оборони України не здійснює нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до державних органів, та не несе відповідальності за нездійснення таких зобов`язань.

На день розгляду справи судом, відзив відповідачем до суду не поданий.

За результатами вивчення матеріалів справи, суд зауважує на таке.

Як убачається зі змісту позовної заяви спірним питанням у правовідносинах між сторонами виступає правильність застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168) з урахуванням внесених до неї змін та доповнень.

Зі змісту ухвали Верховного Суду від 07 листопада 2022 року у справі №260/3564/22 про відкриття провадження у зразковій справі, спір також виник щодо застосування положень Постанови №168.

Однак, у названій справі відповідачем виступає інший державний орган, а предметом судового оскарження є бездіяльність останнього щодо невиконання положень Постанови №168.

Отже, справа, що є перебуває у провадженні Житомирського окружного адміністративного суду не є типовою зі справою, провадження в якій відкрито Верховним Судом.

Проте як зазначено вище спірним питанням, заявленим до вирішення судами в обох таких справах, є правильність застосування Постанови №168 суб`єктами владних повноважень, відповідачами у справі.

Судом установлено, що Постановою №168 на виконання Указів Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64 та «Про загальну мобілізацію» №69 у пункті 1 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно ухвали Верховного Суду від 07 листопада 2022 року у справі №260/3564/22 предметом судового дослідження виступають дії відповідача щодо не проведення нарахування і виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.

Аналогічні дії відповідача оскаржує позивач і у цій справі.

Положеннями частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Ураховуючи, що в рамках цієї справи предметом перевірки виступає правильність застосування норм Постанови №168, суд дійшов висновку про необхідність поставлення учасникам справи питання про зупинення провадження у справі до вирішення зразкової справи №260/3564/22 за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Територіального Управління Служби судової охорони у Закарпатській області, за участю третьої особи Служби судової охорони про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.

Про прийняте рішення сторони мають повідомити суд.

На момент постановлення цієї ухвали на території України указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до положень пункту 31 частини 1 статті 85 Конституції України зазначений указ затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ.

З огляду на викладене, суд уважає, що виконання цієї ухвали може бути ускладнено у зв`язку з проведенням на території України військових дій, а тому потребуватиме додаткового часу, який визначити заздалегідь не уявляється за можливе.

Відповідно до положень пункту 6 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі направлення судового доручення щодо збирання доказів.

Отже, відсутня норма, яка б урегульовувала порядок дій суду у випадку необхідності надання учасникам справи часу для виконання вимоги суду про надання витребуваних документів.

Проте, відповідно до положень частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність застосувати аналогію закону та зупинити провадження у справі на підставі пункту 6 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 9, 236, 243, 248, 250, 256, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Запропонувати ОСОБА_1 та Національному центру управління та випробувань космічних засобів в особі Головного центру спеціального контролю зупинити провадження у справі до надрання законної сили судовим рішенням у справі №260/3564/22.

Про прийняте рішення письмово повідомити суд.

Зупинити провадження в адміністративній справі № 240/21575/22 за позовом ОСОБА_1 до Національний центр управління та випробувань космічних засобів в особі Головного центру спеціального контролю про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії до дати отримання судом інформації, про прийняте сторонами рішення щодо зупинення провадження у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дати її постановлення.

Суддя Т.О. Окис