Справа № 620/6768/22
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2022-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2022 року Чернігів Справа № 620/6768/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати дії та рішення відповідача в частині зменшення позивачу стажу судді, визначеного постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 23.02.2017 (справа № 736/66/17), що становить 23 років 11 місяців 02 днів і дає позивачу право на призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, протиправними;

- зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи позивача на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці: 13 років 01 місяці 16 дні стажу роботи на посаді судді, 7 років 00 місяця 26 днів стажу роботи на посадах слідчого органу внутрішніх справ та податкової міліції, половина строку навчання за денною формою у Харківському університеті внутрішніх справ - 01 рік 10 місяців 12 днів, календарний період проходження строкової військової служби - 01 рік 10 місяців 11 днів, а всього 23 роки 11 місяців 02 днів;

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 виходячи зі стажу роботи на посаді судді 23 роки;

- зобов`язати відповідача здійснити з 19.02.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно довідки ТУ ДСА України у Чернігівській області № 03/36-720 від 20.02.2020 в розмірі 56% відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, виходячи із 23 років стажу роботи на посаді судді, та здійснити виплату щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу компенсації на час виплати перерахунку відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу індексації доходу з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що, з урахуванням проходження строкової служби в армії, половини строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі, роботи на посаді слідчого, а також роботи на посаді судді, має більше 23 років стажу, а тому щомісячне довічне грошове утримання судді має бути призначене в розмірі 56%.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки період роботи позивача на посаді судді становить 13 років 00 місяці 00 днів, що відповідає призначеному щомісячному довічному грошовому утриманню судді у відставці, виходячи з розрахунку 50% суддівської винагороди. Вказує, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з розрахунку 50% суддівської винагороди не здійснювався, а тому вимоги щодо нарахування та виплати компенсації є передчасними та не підлягають розгляду.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 16.12.2022 було продовжено відповідачу процесуальний строк на подання відзиву та доданих до нього документів та долучено їх до справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є суддею у відставці, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.07.2020 у справі № 620/1818/20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/90365079) позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково, визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 02.03.2020 №2 про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання згідно із його заявою від 25.02.2020; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі суддівської винагороди відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 20.02.2020 № 03/36-720 починаючи з 19.02.2020 з урахуванням раніше проведених виплат, в решті позовних вимог відмовлено (а.с. 21-25).

Згідно рішення № 82 від 26.08.2020, позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 19.02.2020 в розмірі 50% суддівської винагороди (а.с. 16).

Не погоджуючись з відсотковим розміром щомісячного довічного грошового утримання, позивач звернувся до відповідача з заявою щодо перерахунку та виплати довічного грошового утримання з урахуванням стажу на посаді судді, стажу роботи на посадах слідчого органу внутрішніх справ та податкової міліції, половини строку навчання за денною формою у Харківському університеті внутрішніх справ, календарного періоду проходження строкової військової служби, всього 23 роки 11 місяців 02 дні.

Листом від 20.09.2022 № 7632-6279/К-02/8-2500/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області позивачу було повідомлено про виконання рішення суду в межах покладених зобов`язань з дотриманням вимог чинного законодавства (а.с. 17-20).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 126 Конституції України, визначено, що незалежність і недоторканість судді гарантуються Конституцією і законами України.

В пункті 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005 суд зазначив, що конституційний статус судді передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості. Аналіз норм Конституції України свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності.

Відповідно до пункту 8 частини п`ятої статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ (далі - в редакції, чинній на час призначення довічного грошового утримання), незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

В силу вимог частини сьомої статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України та законом гарантій незалежності судді.

Згідно частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Абзацом четвертим пункту 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Аналогічний порядок визначення стажу роботи на посаді судді передбачений пунктом 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010, згідно якого судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

При цьому будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Вказані норми кореспондують зі статтею 22 Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Судом встановлено, що позивач був призначений на посаду судді до набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI.

Таким чином, з огляду на викладені положення, при обчисленні стажу роботи позивача на посаді судді слід керуватися положеннями нормативно-правового акту, що був чинний на момент його призначення на посаду судді Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-XII.

Згідно абзацу другого частини четвертої статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-XII від 15.12.1992 (в редакції, чинній на момент призначення позивача суддею) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з абзацом другим пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Таким чином, до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку і отримання щомісячного грошового утримання, крім безпосередньо роботи суддею з 16.08.2003 по 30.09.2016 (13 років 01 місяць 16 днів), має бути зараховано період проходження строкової служби в армії з 25.12.1989 по 05.11.1991 (1 рік 10 місяців 11 днів), половина періоду навчання за денною формою в Харківському інституту внутрішніх справ з 01.10.1992 по 23.06.1996 (1 рік 10 місяців 12 днів), робота на посаді слідчого з 23.07.1996 по 15.08.2003 7 років 0 місяців 23 дні, а в загальному розмірі 23 роки 11 місяців 02 дні.

Вказаний стаж підтверджується розрахунком стажу судді Корюківського районного суду Чернігівської області (а.с. 26).

Крім того, загальний стаж роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку більше 23 років підтверджено також постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 23.02.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017, у справі № 736/66/17 (а.с. 7-15).

З урахуванням викладеного, стаж роботи позивача, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання становить більше 23 років, тому позивач має право на виплату щомісячного довічного утримання судді у відставці у розмірі 56% грошового утримання судді.

Згідно статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 вищевказаного Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата.

Пунктом 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, передбачено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

При цьому, слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи та пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Суд звертає увагу, що використане у статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або такий, який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 816/301/16.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку та виплати позивачу з 19.02.2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без зарахування позивачу до загального стажу роботи судді для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посаді судді - з 16.08.2003 по 30.09.2016 (13 років 01 місяць 16 днів), також період проходження строкової служби в армії з 25.12.1989 по 05.11.1991 (1 рік 10 місяців 11 днів), половину періоду навчання за денною формою в Харківському інституту внутрішніх справ з 01.10.1992 по 23.06.1996 (1 рік 10 місяців 12 днів), роботу на посаді слідчого з 23.07.1996 по 15.08.2003 7 років 0 місяців 23 дні, а в загальному розмірі 23 роки 11 місяців 02 дні; зобов`язання відповідача перерахувати та сплатити позивачу з 19.02.2020 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 56% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 20.02.2020 № 03/36-720, із зарахуванням до загального стажу роботи судді, крім роботи на посаді судді - з 16.08.2003 по 30.09.2016 (13 років 01 місяць 16 днів), також період проходження строкової служби в армії з 25.12.1989 по 05.11.1991 (1 рік 10 місяців 11 днів), половину періоду навчання за денною формою в Харківському інституту внутрішніх справ з 01.10.1992 по 23.06.1996 (1 рік 10 місяців 12 днів), роботу на посаді слідчого з 23.07.1996 по 15.08.2003 7 років 0 місяців 23 дні, а в загальному розмірі 23 роки 11 місяців 02 дні з урахуванням фактично виплачених сум; зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу компенсації на час виплати перерахунку відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Позовна вимога в частині визнання дій та рішення відповідача в частині зменшення позивачу стажу судді, визначеного постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 23.02.2017 (справа № 736/66/17), що становить 23 років 11 місяців 02 днів і дає позивачу право на призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, протиправними, охоплюється визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку та виплати позивачу з 19.02.2020 без зарахування позивачу до загального стажу роботи судді для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посаді судді - з 16.08.2003 по 30.09.2016 (13 років 01 місяць 16 днів), також: період проходження строкової служби в армії з 25.12.1989 по 05.11.1991 (1 рік 10 місяців 11 днів), половину періоду навчання за денною формою в Харківському інституту внутрішніх справ з 01.10.1992 по 23.06.1996 (1 рік 10 місяців 12 днів), роботу на посаді слідчого з 23.07.1996 по 15.08.2003 7 років 0 місяців 23 дні, а в загальному розмірі 23 роки 11 місяців 02 дні.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу індексації доходу з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», то суд зазначає, що така вимога є передчасною, оскільки відповідачем перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача з урахуванням висновків, викладених в даному рішенні, не проведено. Суд зазначає, що оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.

Щодо прохання позивача зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення, то суд звертає увагу на наступне.

Частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, здійснення судового контролю за виконанням судового рішення можливе виключно за ініціативою суду. Суд не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, оскільки не вважає, що відповідачем після набрання рішенням суду законної сили не будуть добровільно вживатися заходи з метою виконання даного судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 744,30 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 з 19.02.2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без зарахування ОСОБА_1 до загального стажу роботи судді для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посаді судді - з 16.08.2003 по 30.09.2016 (13 років 01 місяць 16 днів), також період проходження строкової служби в армії з 25.12.1989 по 05.11.1991 (1 рік 10 місяців 11 днів), половину періоду навчання за денною формою в Харківському інституту внутрішніх справ з 01.10.1992 по 23.06.1996 (1 рік 10 місяців 12 днів), роботу на посаді слідчого з 23.07.1996 по 15.08.2003 7 років 0 місяців 23 дні, а в загальному розмірі 23 роки 11 місяців 02 дні.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати та сплатити ОСОБА_1 з 19.02.2020 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 56% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 20.02.2020 № 03/36-720, із зарахуванням до загального стажу роботи судді, крім роботи на посаді судді - з 16.08.2003 по 30.09.2016 (13 років 01 місяць 16 днів), також період проходження строкової служби в армії з 25.12.1989 по 05.11.1991 (1 рік 10 місяців 11 днів), половину періоду навчання за денною формою в Харківському інституту внутрішніх справ з 01.10.1992 по 23.06.1996 (1 рік 10 місяців 12 днів), роботу на посаді слідчого з 23.07.1996 по 15.08.2003 7 років 0 місяців 23 дні, а в загальному розмірі 23 роки 11 місяців 02 дні з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації на час виплати перерахунку відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 744,30 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.12.2022.

Суддя Н.М. Баргаміна