Справа № 120/10319/22
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху
м. Вінниця

14 грудня 2022 р. Справа № 120/10319/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Яремчук Костянтин Олександрович, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 5 КАС України передбачено право на звернення до адміністративного суду. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтями 160, 161 КАС України.

Норми статей 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Так, відповідно до частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Представником позивача як доказ сплати позивачем судового збору за подання позовної заяви до такої долучено копію квитанції № 9284-2520-9505-4227 від 13 жовтня 2022 року, якою підтверджується сплата судового збору в розмірі 992,40 гривень.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Здійснивши таку перевірку, встановив, що відповідно до інформації, яка міститься у комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", судовий збір в розмірі 910 гривень, сплата якого підтверджується наданою квитанцією від 13 жовтня 2022 року, зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України у зв`язку із зверненням позивача ОСОБА_1 до Вінницького окружного адміністративного суду з іншою позовною заявою (у справі № 120/8404/22).

Під судовим збором розуміється, зокрема, й збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду (стаття 1 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється, окрім іншого, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Отже, наведеними приписами передбачено об`єкти справляння судового збору, до яких віднесено і позовні заяви. При цьому кожна позовна заява є окремим об`єктом справляння судового збору.

Водночас надана в підтвердження сплати судового збору копія квитанції від 13 жовтня 2022 року не є належним доказом, який підтверджує сплату судового збору за звернення до суду з цим позовом щодо оскарження дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, адже такий платіжний документ підтверджує сплату судового збору за звернення до суду із іншим позовом.

Кошти за цим платіжним документом зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України у зв`язку із зверненням ОСОБА_1 до суду з іншою позовною заявою, що унеможливлює зарахування цих коштів до спеціального фонду Державного бюджету повторно, адже такі вже зараховані.

Крім того, варто врахувати положення пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", якими передбачено, що однією з підстав для повернення сплаченого судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила, є повернення заяви або скарги.

Отже, позивач вправі звернутися до суду із клопотанням про повернення сплаченого ним судового збору за платіжним документом від 13 жовтня 2022 року у справі №120/8404/22.

Відтак до позовної заяви долучено квитанцію від 13 жовтня 2022 року, яка не є належним доказом сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частина 2 статті 169 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлено ставку судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2022 року встановлено в розмірі 2481 гривні.

Таким чином, ставка судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову із однією вимогою немайнового характеру становить 992,40 гривень.

Як свідчить зміст поданої позовної заяви, позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру. При цьому позовна вимога зобов`язального характеру є похідною від основної позовної вимоги.

Відтак позивачу слід надати документ про сплату судового збору за звернення до суду з позовом немайнового характеру в розмірі 992,40 гривень.

Ще однією підставою для залишення позовної заяви без руху є невідповідність її вимогам частини 6 статті 161 КАС України, якою передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Вказана норма кореспондується із частиною 1 статті 123 КАС України, у якій йдеться про те, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Так, разом із позовною заявою представником позивача подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Така, окрім іншого, обґрунтована тим, що Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. При цьому ІНФОРМАЦІЯ_2 є органом військового управління у складі Збройних Сил України, а тому, починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, здійснював передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, пов`язані з обороною України. Відтак, враховуючи перебування відповідача у складі Збройних Сил України, які переведені на воєнний стан та здійснюють оборону України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, що стало причиною пропуску позивачем строку звернення з позовом до суду. Також як на підставу поновлення строку звернення до адміністративного суду позивач вказує на приписи частини 3 статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою передбачено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. За наведених обставин, на переконання представника позивача, наявні підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Розглянувши заяву представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, зважаю на таке.

Особливості строків звернення до адміністративного суду врегульовані статтею 122 КАС України, частиною 1 якої передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак за загальним правилом строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як свідчить зміст позовної заяви, предметом оскарження визначено дії відповідача щодо зменшення позивачеві розміру надбавки за особливості проходження служби з 94,3% до 65% від посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, а також зменшення набавки за класну кваліфікацію з 5% до 3 %, зазначених в довідці від 15 листопада 2021 року № ХЛ48743.

Така довідка видана ІНФОРМАЦІЯ_2 15 листопада 2021 року, а 19 листопада 2021 року вих. № 952/9/4682 скерована на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та на адресу ОСОБА_1 .

Відтак саме з моменту отримання довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 листопада 2021 року позивачеві стало відомо про встановлення надбавок, які зазначені у довідці, в меншому відсотковому значенні, аніж на те має право позивач.

Більше того, у заяві представник позивача вказує на те, що саме з відповіді відповідача на адвокатський запит від 08 лютого 2022 року стало відомо про порушення прав позивача.

Водночас позовна заява щодо оскарження таких дій відповідача надійшла до Вінницького окружного адміністративного суду 09 грудня 2022 року, тобто у строк, що значно перевищує шість місяців з дня, коли позивачу стало відомо про порушення його прав та інтересів.

При цьому у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду як на одну з причин пропущення позивачем такого строку вказано на запровадження в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану.

Проте у поданій заяві не наведено обгрунтування, яким чином запровадження воєнного стану в Україні вплинуло на неможливість вчасного звернення позивача до суду з позовом, а обґрунтовуються такі мотиви лише перебуванням відповідача у складі Збройних Сил України, які переведені на воєнний стан.

Більше того, довідка №ХЛ48743 видана відповідачем ще 15 листопада 2021 року, тобто до запровадження в Україні воєнного стану.

При цьому варто зауважити, що сам лише факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку (зокрема й строку звернення до адміністративного суду) у всіх абсолютно випадках, тим більше, якщо пропуск цього строку відбувся ще до запровадження воєнного стану.

Питання про поновлення процесуального строку слід вирішувати в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22.

Також з інформації, яка міститься в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", встановлено, що позивач 10 березня 2022 року звертався до Вінницького окружного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною відмови останнього щодо перерахунку та виплати з 01 квітня 2019 року пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 листопада 2021 року № ХЛ48743.

Рішенням суду у справі № 120/2842/22-а окрім іншого зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року пенсію на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 15 листопада 2021 року № ХЛ48743, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням при її обчисленні зазначених у цій довідці відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення, врахувавши при цьому раніше виплачені суми пенсії.

Відтак позивачу вже здійснено перерахунок пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 листопада 2021 року.

В контексті наведеного варто наголосити на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд звертає увагу на тому, що судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31 березня 2021 року по справі № 240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема, у постановах від 29 жовтня 2020 року у справі № 816/197/18, від 20 жовтня 2020 року у справі № 640/14865/16-а, від 25 лютого 2021 року у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах.

У постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 суд касаційної інстанції дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Відтак отримання листа відповідача у відповідь на адвокатський запит не змінює момент, з якого ОСОБА_1 повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли представник позивача почала вчиняти дії щодо реалізації такого права і цей момент не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку, оскільки дії щодо захисту прав позивачки почались вчинятись більш ніж через шість місяців відтоді, коли, на її думку, мав місце факт порушення прав.

Ще однією підставою для поновлення строку звернення до адміністративного суду, на переконання представника позивача, є приписи частини 3 статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Так, відповідно до частини 3 статті 51 згадуваного вище Закону перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Однак посилання представника позивача на зазначені вище приписи слід визнати необґрунтованими, адже вище йшлося про те, що позивачу вже проведено перерахунок пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 листопада 2021 року № ХЛ48743, а спір із ІНФОРМАЦІЯ_2 стосується не перерахунку пенсії на підставі довідки, а зменшення окремих видів надбавок, а тому частина 3 статті 51 згадуваного вище Закону в даному випадку застосуванню не підлягає.

Таким чином наведені у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду обставини не свідчить про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, а тому заява про поновлення строку звернення до суду не підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків, що містить позовна заява, шляхом надання належного доказу, яким би підтверджувалася сплата судового збору в розмірі 992,40 гривень, а також вказати інші підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171 КАС України,

УХВАЛИВ:

Заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Запропонувати позивачу у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.
Відповідно до частини 3 статті 293 КАС України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович