Справа № 560/13066/22
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 грудня 2022 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Гнап Д.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період 08 червня 2021 року по 29 жовтня 2022 року включно;

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08 червня 2021 року по 29 жовтня 2022 року включно в розмірі 309413,1 гривень за КВЕД 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року - 2481 грн.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Оскільки позивач звернувся до суду з двома вимогами немайнового характеру, які є похідними, йому необхідно сплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн.

За подання цього позову позивач не сплатив судовий збір, однак у позовній заяві зазначив, що звільнений від його сплати відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір". До позовної заяви додав копію посвідчення серії НОМЕР_1 , відповідно до якої позивач є учасником бойових дій.

Пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Вказана норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 року у справі № 545/1149/17 зазначила, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Отже, пункт 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" та частина друга статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказують на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору щодо пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Тому сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати судового збору з усіх спорів.

Позовні вимоги про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не стосуються пільг, доплат чи інших соціальних гарантій позивача як учасника бойових дій. Оскаржені діяння відповідача зумовлені несвоєчасним розрахунком при звільненні особи з публічної служби.

Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права висловлені у постанові Верховного Суду від 19.10.2020 року у справі № 240/934/20.

Оскільки заявлені вимоги позивача не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист, саме як учасника бойових дій, тому судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Верховний Суд у постанові від 11 лютого 2021 року у справі № 240/532/20 дійшов висновку про неможливість застосування до вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні загального строку, передбаченого статтею 233 Кодексу законів про працю України. Зазначив про обмеження права особи на звернення до суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні місячним строком з дня проведення з нею остаточного розрахунку.

Наведені позивачем обставини та надані на їх підтвердження докази свідчать про те, що фактично остаточний розрахунок при звільненні відповідачем було здійснено 29 жовтня 2022 року, що підтверджується випискою по картковому рахунку.

З адміністративним позовом позивач звернувся до суду 13 грудня 2022 року, що підтверджується відміткою суду про реєстрацію вхідного документа.

Отже, позивач пропустив місячний строк звернення до суду, який визначений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Усупереч вказаному позивачем до позовної заяви не додано заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважності підстав його пропуску.

Таким чином позивачу необхідно подати заяву про поновлення строку звернення до суду, оформлену відповідну до вимог статей 161, 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин адміністративний позов належить залишити без руху. Недоліки можуть бути усунені позивачем шляхом подання:

- доказів сплати 992,40 грн судового збору за платіжними реквізитами Хмельницького окружного адміністративного суду або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої відповідно до статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду не пропущено;

- надання доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду.

Керуючись частиною першою статті 123, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуюча суддяД.Д. Гнап