Справа № 560/18155/21
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

Справа № 560/18155/21

15 грудня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Тернопільської обласної прокуратури на додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Тернопільської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Хмельницький окружний адміністративний суд від 21 квітня 2022 року ухвалив додаткове рішення, яким заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та включення до судових витрат позивача витрат на професійну правову допомогу по адміністративній справі №560/18155/21 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Тернопільської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в сумі 8500 грн та 2286,72 грн витрат на забезпечення проїзду адвоката за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської обласної прокуратури.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

До апеляційної скарги додано клопотання, в якому апелянт просив поновити йому строк на апеляційне оскарження додаткового рішення суду.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 30.11.2022 визнав неповажними причини пропуску Тернопільською обласною прокуратурою строку на апеляційне оскарження додаткового рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.04.2022.

На виконання ухвали суду апеляційної інстанції скаржником надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивоване тим, що апелянт не отримував оскаржуване рішення, оскільки після 24.02.2022 робота електронних систем документообігу та ресурсів Тернопільської обласної прокуратури була призупинена, доступ до сайту "Судова влада" та "Електронний суд" було повністю обмежено. Також, у період з 24.02.2022 до 11.05.2022 було призупинено роботу усіх електронних ресурсів органів прокуратури України. Також, заявник посилається на введення на території України воєнного стану.

Колегія суддів, дослідивши подане відповідачем клопотання вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

За приписами ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо розгляду справи відбувся в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

В клопотанні про поновлення строку скаржник зазначає про те, що його не було повідомлено про розгляд заяви про прийняття додаткового рішення, адже на офіційну електронну адресу прокуратури не надходило повідомлення про розгляд поданої заяви, а в Електронному кабінеті Тернопільської обласної прокуратури в ЄСІТС "Електронний суд" міститься великий обсяг всіх кримінальних, цивільних, адміністративних та господарських справ, що не дає змогу користувачу автоматично побачити документ, який не надісланий йому офіційну електронну адресу.

Також вказано, що є цілком незрозумілим та безпідставним надсилання повідомлення про розгляд заяви про прийняття додаткового рішення та копію додаткового рішення від 21.04.2022 року на невідому електронну адресу , яка створена не на базі електронних ресурсів органів прокуратури.

Апеляційну скаргу подано засобами поштового зв`язку лише 28 вересня 2022 року (про що свідчить відмітка пошти на конверті), тобто з пропуском строку, встановленого ст. 295 КАС України.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалу суду першої інстанції про призначення до розгляду заяви щодо повернення витрат на професійну правничу допомогу від 12.03.2022 було надіслано на офіційні адреси Офісу Генерального прокурора та Тернопільської обласної прокуратури та отримано підтвердження доставки листа (т.3 а.с. 68-69).

Колегією суддів встановлено, що відповідно до довіреностей Офісу Генерального прокурора та Тернопільської обласної прокуратури Ленчика В.М. уповноважено бути представником та діяти у даній справи в інтересах зазначених установ (т. 2 а.с. 208, 209).

Повідомлення про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення та копія оскаржуваного додаткового рішення Хмельницького окружного адміністративного суду було направлено на електронну адресу представника апелянта та отримано підтвердження (т. 3 а.с. 75, 84, 85).

Відповідно до ч.10 ст. 126 КАС України вручення повістки представнику учасника справи вважається також врученням повістки і цій особі.

Частина 7 ст. 251 КАС України визначає, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Суд зазначає, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Статтею 44 КАС України, передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки (ч. 2 ст. 44 КАС України).

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" від 06.10.2015 Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою потворного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Також, Європейський Суд з прав людини визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

При цьому, безпідставний перегляд судового рішення, що набрало законної сили, матиме наслідком порушення одного з фундаментальних аспектів верховенства права - принципу юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 01.11.2019 по справі № 529/910/16-а.

Суд, надавши оцінку доводам апелянта, відзначає, що останні фактично дублюють доводи наведені у попередньому клопотанні про поновлення процесуального строку, яке за наслідками його розгляду судом залишено без задоволення.

Стосовно доводів апелянта, що в Електронному кабінеті Тернопільської обласної прокуратури в ЄСІТС "Електронний суд" міститься великий обсяг всіх кримінальних, цивільних, адміністративних та господарських справ, що не дає змогу користувачу вчасно побачити надіслані документи, суд відзначає, що апелянт є суб`єктом владних повноважень і неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з його боку, виникнення організаційних складнощів для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Посилання відповідача на відсутність доступу до його офіційної електронної адреси, не вказує про обмеження доступу до електронного кабінету в системі «Електронний суд».

Стосовно введення воєнного стану на території України судова колегія відзначає, що вказана обставина не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу органу, що, в свою чергу, обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

Введення воєнного стану, безумовно, є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки впливає на життєдіяльність в державі в цілому. Але між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий, причинний зв`язок. При вирішенні питання про поновлення процесуального строку судом не може не враховуватися, зокрема, коли збіг процесуальний строк (до введення воєнного стану чи під час воєнного стану, а якщо до введення воєнного стану, то як задовго до цієї події), яким чином запроваджені обмеження перешкоджали своєчасно звернутися з апеляційною скаргою.

Колегія суддів зазначає, що ні суд першої інстанції, ні відповідач не знаходились на території безпосереднього ведення бойових дій.

Таким чином, наведені скаржником в заяві аргументи не можуть бути підставою для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим у її задоволенні слід відмовити.

Відтак, з огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що скаржником не зазначено обставин, які перешкоджали подати апеляційну скаргу вчасно та які є об`єктивно непереборними чи істотною перешкодою для своєчасного вчинення процесуальних дій.

При цьому, інших причин (підстав) для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження рішення суду відповідачем не наведено, як і не надано жодних доказів наявності поважних підстав для поновлення такого строку.

Згідно з ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ч.3 ст.298, п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні клопотання Тернопільської обласної прокуратури про поновлення строку на апеляційне оскарження додаткового рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску Тернопільською обласною прокуратурою строку звернення до суду з апеляційною скаргою на додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Тернопільської обласної прокуратури на додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Тернопільської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.