Справа № 640/14720/21
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Федотова І.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ в особі Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Національне антикорупційне бюро України, про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства внутрішніх справ в особі Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України, яким просив визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України щодо зберігання та обробки відомостей про ОСОБА_1 , а саме: "З 26 березня 2021 року розшукується Національним антикорупційним бюро України. Розшукова справа №0000531 від 06 березня 2017 року" шляхом видачі Довідки , викладеної на бланку серії ААА № 1071559.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, крім того судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи та не досліджено і не надано оцінку доказам поданим позивачем.

Додатково зазначив, що викладені в довідці з відомостями з персонально-довідкового обліку та наявні в персонально-довідковому обліку Єдиної інформаційної системи МВС відомості про розшук позивача є недостовірними та підлягають видаленню, оскільки державним органам України достовірно відомо його місцезнаходження. Крім того позивач особисто та через своїх захисників неодноразово повідомляв правоохоронні органи, в тому числі Національне антикорупційне бюро України та Спеціалізовану антикорупційну прокуратуру, про своє місце перебування та про повну готовність та бажання співпрацювати зі слідством.

Відповідачем подано до суду відзив, відповідно до якого останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги оскільки опрацювання та вилучення відомостей про розшук осіб до оперативно-довідкової картотеки МВС здійснюється відповідно до приписів Інструкції про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кимінально-виконавчої служби України, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Державного департаменту України з питань виконання покарань від 23 серпня 2002 року №823/188, на підставі інформації, яка надається уповноваженим органом (зокрема органом досудового розслідування).

Також відповідачем подано клопотання про закриття провадження у справі, оскільки спірні правовідносини виникли між учасниками даної справи в межах кримінального провадження №000531 від 06 березня 2017 року, в якому позивач є підозрюваним, а тому враховуючи предмет і підстави позову даний спір не підлягає розгляду у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Національне антикорупційне бюро України подало до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, оскільки підставою для внесення або вилучення з ІПС інформаційних систем МВС відомостей про розшук особи є процесуальне рішення органу досудового розслідування, зокрема про оголошення розшуку підозрюваного. Крім того представником заявлено клопотання про закриття провадження у справі, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - скасувати, закрити провадження у справі, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000531 від 06 березня 2017 року за підозрою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України та ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, постановою детектива Національного антикорупційного бюро України від 26 березня 2021 року оголошено в розшук ОСОБА_1 , а постановою детектива Національного антикорупційного бюро України від 08 квітня 2021 року - у міжнародний розшук.

26 березня 2021 року постанова про оголошення позивача у розшук направлена Національним антикорупційним бюро України для внесення відповідних відомостей до систем обліку Міністерства внутрішніх справ України.

Інформацію до Єдиної інформаційної системи МВС про позивача, а саме: "З 26 березня 2021 року розшукується Національним антикорупційним бюро України. Розшукова справа № 0000531 від 06 березня 2017 року" внесено на підставі звернення Національного антикорупційного бюро України від 26 березня 2021 року № 0421-012/9506.

Позивачеві на його запит видано Довідку серії ААА № 1071559 МВС України, повна №, у якій Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України надано інформацію щодо статусу позивача у кримінальному провадженні №0000531 від 06 березня 2017 року та оголошення його з 26 березня 2021 року у розшук.

Вважаючи дії відповідача щодо зберігання та обробки відомостей про ОСОБА_1 протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність з боку МВС України (Департаменту) порушень прав позивача, визначених Законом України "Про захист персональних даних", Законом України "Про інформацію" щодо достовірності даних, розміщених відносно розшуку позивача в ІІПС, оскільки першоджерелом, для цілей внесення чи видалення даних з ІІПС МВС, є процесуальні рішення органів досудового розслідування, які не можуть ставитись під сумнів МВС, переоцінюватись МВС або реалізовуватись на власний розсуд, як і без процесуальної підстави МВС не може вносити відомості до персонально-довідкового обліку та їх зберігати, так само як і вносити зміни в облікові документи або вилучати.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття суду, встановленого законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (п. 1); публічно-правовий спір це спір, у якому: - хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (п. 2).

Частиною 1 ст. 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

1-1) спорах адміністратора за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель та спрощеного відбору без застосування електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства;

15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Згідно частини 2 цієї статті юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи:

1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України;

2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства;

3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом;

4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті.

Отже, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав кваліфікувати спір як публічно-правовий і відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Великою Палатою Верховного Суду 02 лютого 2022 року у справі № 826/15154/17 викладену правову позицію, що публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції, тобто хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта, у яких одна особа може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є виконання ним публічно-владних управлінських функцій саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Як встановлено судом предметом спору в даній справі є визнання протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України щодо зберігання та обробки відомостей про ОСОБА_1 , а саме: "З 26 березня 2021 року розшукується Національним антикорупційним бюро України. Розшукова справа №0000531 від 06 березня 2017 року" шляхом видачі Довідки , викладеної на бланку серії ААА № 1071559.

Колегія суддів звертає увагу, що позовна заява обґрунтована незгодою позивача з підставами оголошення його в розшук постановою детектива Національного антикорупційного бюро України від 26 березня 2021 року в межах кримінального провадження №000531 від 06 березня 2017 року.

Таким чином, виходячи з предмету спору, підстав позовних вимог, а саме недостовірність відомостей і відсутність підстав для оголошення розшуку, і як наслідок неправомірність дій відповідача щодо зберігання та обробки відомостей про ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку КАС України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та апеляційної скарги спір у даній справі виник у зв`язку з переконанням позивача про безпідставність оголошення його в розшук детективами НАБУ у межах кримінального провадження, а відтак перевірка правомірності таких дій з огляду на положення п. 2 ч. 2 ст. 19 КАС України знаходиться поза межами юрисдикції адміністративного суду.

Отже з урахуванням викладеного колегія суддів вважає обґрунтованими клопотання представників відповідача та третьої особи про закриття провадження у справі оскільки даний спір не є публічно-правовим.

Частиною 1 ст. 319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Частиною 3 статті 319 КАС України визначено, що у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

Відповідно до п. 2.1. Інструкції про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 серпня 2002 року № 823/188 (далі - Інструкція)ї об`єктами оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку є особи, які на території України обвинувачуються у вчиненні злочинів або засуджені, розшукуються.

Централізований облік здійснюється Департаментом інформаційних технологій при МВС України (далі - ДІТ при МВС), а регіональний (місцевий) облік - управліннями (відділами) оперативної інформації при ГУМВС України в Автономній Республіці Крим та при управліннях МВС України в областях. У місті Києві і Київській області алфавітний і дактилоскопічний облік здійснюється ДІТ при МВС України, а в місті Севастополі - УОІ при ГУМВС України в Автономній Республіці Крим.

В ДІТ при МВС централізованому обліку підлягають особи, оголошені в розшук (п/п "ґ" п. 2.2. Інструкції).

В оперативно-довідкових картотеках облікові документи зберігаються: на осіб, оголошених у розшук, - до припинення розшуку його ініціатором (п/п. 10.2.4. Інструкції).

З оперативно-довідкових картотек ДІТ при МВС та територіальних УОІ-ВОІ вилучаються (п. 11.1. Інструкції):

а) раніше складені облікові документи у разі їх переоформлення на підставі постанов органів слідства (дізнання) або ухвал судів про уточнення (зміну) анкетних даних осіб, що стоять на обліку;

б) алфавітні картки на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності, до яких не застосовувався запобіжний захід у вигляді взяття під варту, при заміні цих карток на арештантські або картки з рішенням суду;

в) облікові документи на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності як обвинувачені, кримінальні справи стосовно яких припинені на стадії досудового слідства на підставі реабілітації або відносно яких судом прийнято виправдувальний вирок;

г) облікові документи, що підлягають вилученню у зв`язку із закінченням строку їх зберігання відповідно до п. 10 Інструкції.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 17 та ч. 3 ст. 19-1 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України" від 14 жовтня 2014 року №1698-VII, пп.пп. 17 та 18 п. 4 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 878, з метою підвищення ефективності інформаційної взаємодії Національного антикорупційного бюро України та Міністерства внутрішніх справ України щодо обліку осіб, оголошених у розшук, спільним наказом зазначених органів від 24 квітня 2017 року № 99-0/335 затверджено Порядок взаємодії Національного антикорупційного бюро України та Міністерства внутрішніх справ України щодо обміну інформацією з питань обліку осіб, оголошених у розшук.

Цим Порядком передбачено, що Національне бюро наповнює та підтримує в актуальному стані сегмент підсистеми "Розшук", об`єктами обліку якого є відомості про осіб, оголошених у розшук у зв`язку з вчиненням злочинів, віднесених законодавством до його підслідності.

Відомості щодо об`єкта обліку вносяться до підсистеми "Розшук" тільки за наявності підстав, визначених законодавством, під чим розуміється, що є очевидним, відповідне процесуальне рішенням.

Унесення відомостей та доповнень до них, коригування в підсистемі "Розшук" здійснюються користувачем того структурного підрозділу Національного бюро, який був ініціатором взяття особи на облік, або на якого покладено це завдання.

Доступ до відомостей підсистеми "Розшук" та можливість їх обробки авторизованими користувачами Національного бюро надається Департаментом інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України (далі ДІТ МВС) відповідно до вимог законодавства України та відомчих нормативно-правових актів.

Інформація з підсистеми "Розшук" автоматично розміщується на офіційному сайті МВС за посиланнями в розділі "Розшукові обліки МВС", "Особи, які переховуються від органів влади".

Керівник структурного підрозділу Національного бюро, яким ініційовано оголошення особи в розшук (зняття особи з розшуку), відповідає за достовірність, своєчасність, повноту наданої інформації до підсистеми "Розшук" при взятті об`єкта на облік (зняття з обліку).

Контроль за станом формування сегменту підсистеми "Розшук" щодо осіб, оголошених у розшук у зв`язку з вчиненням злочинів, віднесених законодавством до підслідності Національного бюро, покладається на керівника Головного підрозділу детективів Національного бюро, загальний - на першого заступника директора Національного бюро.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 листопада 2016 року № 1256 затверджено Порядок доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України (далі - Порядок №1256)

Умови, підстави та процедуру надання відомостей з інформаційної підсистеми "Оперативно-довідкова картотека" єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, що містить відомості стосовно осіб, яким повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, та осіб, яких засуджено за вчинення кримінального правопорушення, права та обов`язки суб`єктів, що є учасниками зазначеної процедури, визначено Порядком №1256.

Пунктом 14 Розділу V Порядку № 1256 передбачено, що у разі незгоди з відомостями, що надані в довідці, заявник може надати до Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України офіційні документи (вирок суду, довідку з місць позбавлення волі тощо) для внесення відповідних змін до персонально-довідкового обліку".

Отже з урахуванням зазначеного правового регулювання, на переконання колегії суддів, дії Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України щодо зберігання та обробки відомостей про ОСОБА_1 , зокрема щодо видачі довідки , викладеної на бланку серії ААА № 1071559 не можуть бути предметом оскарження, оскільки Департамент як адміністратор є технічною стороною процесу формування та зберігання у його базі та на сайті відомостей щодо розшуку позивача.

Керуючись ст. ст. 238, 242-244, 250, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2022 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ в особі Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Національне антикорупційне бюро України, про визнання протиправними дій - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В. Чаку