Справа № 300/2105/22
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2022-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" грудня 2022 р. справа № 300/2105/22
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), в якому просить суд: визнати протиправною відмову відповідача в призначенні пенсії позивачу за його заявою від 28.03.2022; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з урахуванням стажу згідно трудової книжки б/н оформленої від 07.05.1981, з дати звернення - 28.03.2022.
Ухвалою від 30.05.2022 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні)
30.06.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача від 29.06.2022, згідно якого повідомив суд, що не заперечує проти залучення до розгляду справи № 300/2105/22 Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області як третьої особи. Окрім цього, представник позивача в клопотанні від 29.06.2022 просив суд витребувати в ТОВ Атомгідроенергобуд документально підтверджену інформацію про перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з АТПО Днепрострой (правонаступником якого є ТОВ Атомгідроенергобуд) (а.с. 68-71).
Ухвалою від 17.08.2022 суд витребував в Товариства з обмеженою відповідальнісю Атомгідроенергобуд інформацію (з долученням належним чином засвідчених копій наказів про прийняття на роботу, про звільнення з роботи, про нарахування та виплату заробітної плати, інших документів за вказаний період) про перебування ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в трудових відносинах з АТПО Днепрострой в період з 23.01.1984 по 11.11.1984.
12.10.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов лист Товариства з обмеженою відповідальнісю Атомгідроенергобуд від 26.09.2022 № 1 «Про витребування інформації», згідно якого повідомлено, що у зв`язку зі спливом терміну зберігання на підприємстві Товариство з обмеженою відповідальнісю Атомгідроенергобуд облікових даних про перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з АТПО Днепрострой з 23.01.1984 по 11.11.1984 були передані до Архівного відділу Южноукраїнської міської ради (а.с. 168-169).
02.12.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача від 22.11.2022 про приєднання доказів, до якого долучено копії: листа Архівного відділу Южноукраїнської міської ради від 25.10.2022 № 04-02/205-309 (а.с. 173); архівної довідки Архівного відділу Южноукраїнської міської ради від 25.10.2022 № 04-02/205-308 (а.с. 174); записки № 119 про звільнення від 11.09.1984 (а.с. 175); довідки про перейменування підприємства (а.с. 176).
Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 28.03.2022 через веб-портал до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви додано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с. 107); паспорт громадянина України НОМЕР_2 (а.с. 102-106); трудову книжку б/н від 07.05.1981 (а.с. 108-119); копію військового квитка серії НОМЕР_3 (а.с. 120-123).
Вважаючи протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в призначенні пенсії позивачу за його заявою від 28.03.2022, представник позивача звернувся з цим позовом до суду, в якому просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з урахуванням стажу згідно трудової книжки б/н оформленої від 07.05.1981 з дати звернення 28.03.2022.
При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами та мотивами:
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону № 1058-IV.
Так, згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.
Пунктом 1.8 розділу І вищевказаного Порядку звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8), а тому звернення до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком від 28.03.2022 здійснено в межах одного місяця до досягнення пенсійного віку.
Щодо дотримання умов закону для призначення пенсії за віком в частині наявності в позивача страхового стажу, то судом встановлено таке.
Що стосується періоду роботи позивача з 01.04.1981 по 15.11.1981, то суд вказує на таке.
Згідно з статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 б/н від 07.05.1981, копія якої наявна в матеріалах справи, суд встановив, що позивач: з 01.04.1981 прийнятий на посаду бурильника перфораторного буріння скважин в гранітних кар`єрах 4 розряду в СПУ «Запорожвзрывпром»; з 05.11.1981 позивач звільнений у зв`язку з призовом на військову службу (а.с. 16).
Щодо доводів відповідача про підстави не зарахування періоду роботи з 01.04.1981 по 15.11.1981, оскільки в записі про звільнення з роботи нечіткий відтиск печатки, то суд вказує на таке.
В спірних періодах була чинною Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162.
Так, відповідно до вказаної Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162: трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців; трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи проводяться акуратно, пір`яний чи кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору; в розділах Відомості про роботу, Відомості про нагородження, Відомості про заохочення трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається; в графі 3 розділу Відомості про роботу у вигляді заголовка пишеться повне найменування підприємства; в графі 3 пишеться: Прийнято або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників - відповідно до найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців - відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу; при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів; бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок; після закінчення кожного місяця бухгалтерія вимагає від особи, відповідальної за ведення трудових книжок, звіту про наявність бланків трудових книжок і вкладишів до них, з додатком прибуткового ордера каси підприємства. На зіпсовані під час заповнення бланки трудових книжок і вкладишів до них складається акт.
Пунктом 18 постанови Ради Міністрів Української РСР і Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок Про трудові книжки робітників і службовців від 06.09.1973 № 656 передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Аналогічні положення містяться в пункті 4 Постанови Кабінету Міністрів України Про трудові книжки працівників від 27.04.1993 № 301, згідно якого відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
В спірному випадку, записи в трудовій книжці ОСОБА_1 б/н, оформленій 07.05.1981, про період роботи з 01.04.1981 по 15.11.1981 здійснено відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, оскільки містять всю необхідну інформацію, а саме: дати прийняття на роботу, найменування підприємства, де працював позивач, посада, на яку було прийнято позивача, а також зазначено на підставі яких наказів позивач прийнятий на роботу та звільнений з роботи.
Щодо нечіткого відтиску печатки на записі про звільнення ОСОБА_1 з 15.11.1981 з роботи, то таку печатку проставлено не позивачем, а роботодавцем. При цьому, Інструкція не передбачає наслідків для особи, на яку оформлено трудову книжку, за порушення порядку ведення такої трудової книжки, тим паче за погану якість відтиску печатки роботодавця на записі в трудовій книжці.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Однак, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити страховий стаж позивача.
Таким чином, з огляду на встановлені вище обставини, суд вважає, що вказані заперечення відповідача щодо наданої позивачем трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії за період з 01.04.1981 по 15.11.1981. Рішення органу Пенсійного фонду України в цій частині є надмірним формалізмом, наслідком чого стало порушення конституційного права позивача на соціальний захист у формі отримання пенсії за віком.
Суд переконаний, з огляду на вказані вище положення Інструкції та Порядку, що важливим для врахування відповідного періоду роботи особи до її страхового стажу, що дає право на пенсію, є наявність відповідних записів в трудовій книжці щодо такої роботи, а не якість оформлення такої трудової книжки. Зрештою, в разі виникнення у відповідача будь-яких сумнівів щодо певного періоду роботи позивача, пенсійний орган міг витребувати первинні документи за цей період, однак цього не зробив.
В спірному випадку в трудовій книжці ОСОБА_1 б/н, оформленій 07.05.1981, є належно оформлені записи щодо періоду його роботи з 01.04.1981 по 15.11.1981, який мав бути врахований до його страхового стажу, що дає право на пенсію за віком.
Щодо стосується періоду роботи позивача з 23.01.1984 по 11.11.1984, то суд зазначає таке.
Згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 б/н від 07.05.1981, копія якої наявна в матеріалах справи, суд встановив, що позивач: з 23.01.1984 прийнятий на посаду водія третього класу в автоколону № 2 в АТПО Днепрострой; з 11.11.1984 звільнений за власним бажанням на підставі наказу № 119 від 11.11.1984 (запис скріплений печаткою вказаного підприємства). Так, запис про звільнення ОСОБА_1 містить виправлення в графі «Місяць» та в даті наказу на звільнення.
Відповідно до пункту 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, яка була чинна на час вчинення відповідного запису про звільнення позивача від 11.11.1984, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи проводяться акуратно, пір`яний чи кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору; в розділах Відомості про роботу, Відомості про нагородження, Відомості про заохочення трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.
Водночас, пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
З огляду на встановлені вище виправлення в записі про звільнення ОСОБА_1 від 11.11.1984, підлягають застосуванню положення пункту 3 Порядку про необхідність прийняття для підтвердження трудового стажу довідок, виписок із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про період роботи позивача з 23.01.1984 по 11.11.1984 в АТПО Днепрострой.
Представник позивача зазначив, що звертався з адвокатським запитом від 13.05.2022 № 577 до ТОВ Атомгідроенергобуд, яке є правонаступником АТПО Днепрострой, про надання документально підтвердженої інформації про перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з АТПО Днепрострой в період з 23.01.1984 по 11.11.1984, однак відповіді на адвокатський запит суду не надав.
Ухвалою від 17.08.2022 суд витребував в Товариства з обмеженою відповідальністю Атомгідроенергобуд інформацію (з долученням належним чином засвідчених копій наказів про прийняття на роботу, про звільнення з роботи, про нарахування та виплату заробітної плати, інших документів за вказаний період) про перебування ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в трудових відносинах з АТПО Днепрострой в період з 23.01.1984 по 11.11.1984.
12.10.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов лист Товариства з обмеженою відповідальністю Атомгідроенергобуд від 26.09.2022 № 1 «Про витребування інформації», згідно якого повідомлено, що у зв`язку зі спливом терміну зберігання на підприємстві Товариство з обмеженою відповідальністю Атомгідроенергобуд облікових даних про перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з АТПО Днепрострой з 23.01.1984 по 11.11.1984 були передані до Архівного відділу Южноукраїнської міської ради (а.с. 168-169).
Представник позивача звертався з адвокатським запитом від 13.10.2022 Архівного відділу Южноукраїнської міської ради про надання інформації про періоди роботи ОСОБА_1 в Малого підприємства «Спеццентрпівдень», СПУ «Запоріжвибухпром», АТПО Днепрострой.
02.12.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача від 22.11.2022 про приєднання доказів, до якого долучено копії: листа Архівного відділу Южноукраїнської міської ради від 25.10.2022 № 04-02/205-309 (а.с. 173); архівної довідки Архівного відділу Южноукраїнської міської ради від 25.10.2022 № 04-02/205-308 (а.с. 174).
Так, згідно архівної довідки Архівного відділу Южноукраїнської міської ради від 25.10.2022 № 04-02/205-308 в документах з особового складу архівного фонду трест-майданчик «Атомгідроенергобуд» ОСОБА_1 значиться на посаді водія 3 класу з 23.01.1984 (наказ від 12.01.1984 № 16к) по 11.09.1984 (наказ від 11.09.1984 № 119к), підстава видачі: Ф.114, оп.1 ос., спр.243 арк.16, спр.244 арк.119 (а.с. 174). Також долучено копію записки № 119 про звільнення ОСОБА_1 від 11.09.1984 з посади водія третього класу (а.с. 175).
Таким чином, вищевказаними документами підтверджено факт роботи позивача в АТПО Днепрострой в період з 23.01.1984 по 11.09.1984, а тому саме такий період підлягає зарахуванню органом Пенсійного фонду України до загального страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком.
Що стосується періоду роботи позивача з 09.08.1996 по 18.08.1998, то суд вказує на таке.
Згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 б/н від 07.05.1981, копія якої наявна в матеріалах справи, суд встановив, що позивач: з 09.08.1996 прийнятий на посаду різноробочого у Вознесенський МП «Спеццентр Юг» на підставі наказу № 22 від 09.08.1996; з 18.08.1998 звільнений за власним бажанням на підставі наказу № 15 від 25.05.1999 (запис скріплений печаткою вказаного підприємства). Так, запис про звільнення ОСОБА_1 вчинений 09.08.1996, однак дата наказу на звільнення - 25.05.1999.
Суд звертає увагу на те, що на час вчинення відповідних записів в трудовій книжці ОСОБА_1 б/н від 07.05.1981 про період роботи з 09.08.1996 по 18.08.1998 була чинною Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 (далі Інструкція № 58).
Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними).
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Пунктом 2.27 Інструкції № 58 запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.
Таким чином, записи в трудовій книжці про звільнення з роботи здійснюються на підставі відповідних наказів (розпоряджень) із обов`язковим зазначенням дати і номеру таких документів. При цьому, такий запис в трудовій книжці про звільнення має вноситися після видання наказу (розпорядження) у день звільнення.
Натомість, в спірному випадку запис про звільнення ОСОБА_1 в трудовій книжці б/н від 07.05.1981 вчинений 09.08.1996, однак дата наказу на звільнення 25.05.1999, що суперечить вимогам пункту 2.4 Інструкції № 58.
Згідно листів архівних установ Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області від 23.05.2022 № 11/14.04-02, Запорізької міської ради від 20.05.2022 № 04-23/104, Вознесенької міської ради від 23.06.2022 № 192/07-04-05, Южноукраїнської міської ради від 25.10.2022 № 04-02/205-309, направлених на адвокатські запити представника позивача, в таких архівних установах відсутні документи про період роботи ОСОБА_1 з 09.08.1996 по 18.08.1998 в Малому підприємстві «Спеццентрпівдень» (а.с. 84-86)
Наявні невідповідності, які містяться в трудовій книжці б/н від 07.05.1981 в записі про звільнений ОСОБА_1 від 18.08.1998 та даті наказу № 15 про звільнення від 25.05.1999, за умови не підтвердження вказаного період роботи з 09.08.1996 по 18.08.1998 іншими документами (копіями відповідних наказів по підприємству, даними щодо нарахування, виплати заробітної плати; даними щодо сплати страхових внесків за позивача тощо) виключають можливість зарахування спірного періоду роботи з 09.08.1996 по 18.08.1998 до страхового стажу ОСОБА_1 .
Водночас, суд звертає увагу на те, що позивач не позбавлений можливості повторно звернутися до органу Пенсійного фонду України із заявою про зарахування періоду роботи з 09.08.1996 по 18.08.1998 до страхового стажу за умови подання ОСОБА_1 додаткових матеріалів на підтвердження періоду роботи з 09.08.1996 по 18.08.1998 в Малому підприємстві «Спеццентрпівдень» на посаді різноробочого.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Щодо вимог позивача зобов`язального характеру, то суд вказує на таке.
Суд пам`ятає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до положень статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Отже, з врахуванням приписів статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні засоби відновлення порушеного права мають бути гнучкими та ефективними, забезпечувати поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, метою судового захисту порушеного права є вирішення між сторонами правового конфлікту, припинення публічно-правового спору та використання дієвого способу захисту (відновлення) порушеного права.
З огляду на зміст положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд України, до компетенції якого і входить розгляд документів.
Судом враховано, що орган Пенсійного фонду України не надавав оцінку архівній довідці Архівного відділу Южноукраїнської міської ради від 25.10.2022 № 04-02/205-308, якою підтверджено факт роботи позивача в АТПО Днепрострой в період з 23.01.1984 по 11.09.1984, оскільки така була подана вже безпосередньо суду.
Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд приймаючи рішення, не перебирає на себе повноважень територіального органу Пенсійного Фонду України щодо призначення пенсії особі за її заявою.
Отже, на виконання цього рішення суду відповідач повинен провести новий розрахунок страхового стажу позивача за його заявою про призначення пенсії за віком від 28.03.2022, з врахуванням висновків суду щодо підтвердження страхового стажу ОСОБА_1 за періоди його роботи з 01.04.1981 по 15.11.1981 та з 23.01.1984 по 11.09.1984, та прийняти відповідне рішення за результатами повторного розгляду заяви про призначення пенсії за віком від 28.03.2022.
Таким чином, позов належить задовольнити частково.
Щодо розподілу судових витрат у справі:
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
В підтвердження судових витрат у справі позивачем подано квитанцію № 37731927 від 19.05.2022 про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 992,40 грн. (а.с. 1).
З огляду на часткове задоволення позову та враховуючи, що спір виник внаслідок протиправного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу належить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 744,30 грн. (з розрахунку: 496,20 грн. + (496,20/2) грн.) судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду.
Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, ідентифікаційний код 22933548, вулиця Саєнка Андрія, 10, місто Фастів, Київська область, 08500.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.