Справа № 420/15081/22
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/15081/22
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

при секретарі судового засідання Болтушенка А.О.,

за участю: представника позивача адвоката Василіна В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Головне управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И Л А :

20 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Головного управління ДПС в Одеській області з позовними вимогами про:

визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2021 ВП №64555932, винесеної державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Тернюком М.М., боржником за якою є ОСОБА_1 , а стягувачем Головне управління ДПС в Одеській області;

визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника від 10.06.2021, ВП № 64555932, винесеної державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Кампасуном О.В., боржником за якою є ОСОБА_1 , а стягувачем - Головне управління ДПС в Одеській області;

зобов`язання Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі виключити відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників, внесених у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження № 64555932.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що оскаржувані постанови є протиправними, порушують законні права та її інтереси, а тому підлягають скасуванню. В порушення ч.1 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження» оскаржувані постанови на її адресу не надходили. Враховуючи ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», трьохмісячний строк для пред`явлення до виконання вимоги ГУ ДПС в Одеській області від 12.03.2020 р. № Ф-2540-25У сплив у червні 2020 року, проте як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 64555932 вимога ГУ ДПС в Одеській області від 12.03.2020 №Ф-2540-25у подана на виконання до Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі 17.02.2021 разом з супровідним листом від 24.11.2020 р. № 24884/9/15-32-13-04-10. Враховуючи, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 64555932 від 17.02.2021 винесена неправомірно, з порушенням п. 2 ч. 4 ст. 4, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», то відомості про позивача в Єдиному реєстрі боржників у зв`язку відкриттям виконавчого провадження №64555932 також є неправомірними, а тому підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що вимога про сплату боргу від 12.03.2020 №Ф-2540-25у містить відмітку про набрання нею законної сили 16.11.2020, а тому відкриття провадження 17.02.2021 здійснено у тримісячний строк встановлений ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». Направлення оскаржуваних постанов не відбувалось з огляду на недостатність фінансування, проте дана обставина не може слугувати підставою для визнання протиправними оскаржуваних постанов, оскільки саме по собі недотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження» не свідчить про фактичне порушення прав ОСОБА_1 . Обґрунтовуючи свої доводи орган ДВС посилається на практику Верховного Суду викладену в постанові від 22.06.2022 у справі №645/2675/17.

Представник позивача надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що вимога про сплату боргу від 12.03.2020 №Ф-2540-25у отримана ОСОБА_1 особисто 04.04.2020, що підтверджується листом ГУ ДПС в Одеській області від 31.10.2022 №24406/6/15-32-13-07-06 (а.с. 88-89), а тому вона набрала чинності 15.04.2020, що підтверджується приписами п.5 розділу VI Інструкції №449. За таких умов строк її пред`явлення до виконання закінчився 15.07.2020. Податковим органом допущено порушення строку пред`явлення вказаної вимоги, а тому належними діями відповідача мало б стати повернення виконавчого документу, а не відкриття виконавчого провадження.

Третя особа не скористалась своїм правом подати пояснення стосовно адміністративного позову.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2022 року, з врахуванням ухвали про виправлення описки від 10.11.2022, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2021, ВП №64555932, винесену державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Тернюком М.М., боржником за якою є ОСОБА_1 , а стягувачем Головне управління ДПС в Одеській області.

Скасовано постанову про арешт коштів боржника від 10.06.2021 р., ВП № 64555932, винесену державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Кампасуном О.В., боржником за якою є ОСОБА_1 , а стягувачем - Головне управління ДПС в Одеській області.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у загальній сумі 3984,20 грн. (судовий збір 1984, 20 грн, 2000 грн - витрати на правничу допомогу).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду з прийняттям нового, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що вимога про сплату боргу від 12.03.2020 №Ф-2540-25у позивачем не оскаржувалася, а тому в органу ДВС не було підстав для визнання недійсними відомостей, які в ній містилися, зокрема, щодо дати набрання законної сили даної вимоги 16.11.2020. В іншому посилається на доводи, що викладено у відзиві на позовну заяву.

Представник позивача надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що подана апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Ним вказано, що дата набрання чинності виконавчим документом, це дата коли він набрав чинності в порядку та строки, встановлені нормативно-правовими актами, а не дата, яку хтось поставив у виконавчому документі з метою створення хибного враження, що строк пред`явлення виконавчого документу не пропущений. Посилання на позицію, що викладена в постанові Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №645/2675/17, є помилковими через відмінність з обставинами даної справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12 березня 2020 року №Ф-2540-25У зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ФОП ОСОБА_1 в сумі 128 205,05 грн.

У п.5 вказаної вимоги зазначена дата набрання нею чинності - 16.11.2020 (а.с. 48).

17.02.2021 Головним управлінням ДПС в Одеській області подано до Першого Малиновського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) заяву (вих.№24884/9/15-32-13-04-10 від 24.11.2020 року), в якій просило відкрити виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості перед бюджетом у розмірі 128 205,05 грн.

17.02.2021 державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тернюк М.М. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№64555932 з виконання вимоги ГУ ДПС в Одеській області №Ф-2540-25У від 12.03.2020 року.

10.06.2021 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

Лист ГУ ДПС в Одеській області від 31.10.2022№24406/6/15-32-13-07-06 містить інформацію, що податкову вимогу про сплату недоїмки від 12 березня 2020 року №Ф-2540-25У ОСОБА_1 отримала 04.04.2020 особисто (а.с. 88-89).

Позивач, не погоджуючись з постановами про відкриття виконавчого провадження та арештом коштів, звернуся з позовом до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірний виконавчий документ, стосовно якого здійснюється примусове виконання у виконавчому провадженні №64555932, набрав чинності 15.04.2020, а строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив 15.07.2020.Водночас до примусового виконання виконавчий документ був поданий із зазначеною у ньому датою набрання чинності 16.11.2020, яка у процесі розгляду цієї справи виявилась невірною. До повноважень виконавця не входить обов`язок щодо перевірки відомостей про набрання чинності виконавчим документом, відповідачу не було відомо про пропущення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому суд вважав, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження ВП№64555932 станом на 17.02.2021 була прийнята правомірно. Однак захист порушених прав позивача потребує її скасування, та, як наслідок, інша оскаржувана постанова про арешт коштів від 10.06.2021 також підлягає скасуванню.

Вимоги в частині виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників судом першої інстанції визнано передчасними.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» серед іншого, підлягають примусовому виконанню рішення інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

В свою чергу, згідно ч. 4, 5 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Пунктом 5 Розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, передбачено, що у разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

Податковий орган протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності), зокрема:

пред`являє її до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Судова колегія звертає увагу, що згідно форми вимоги про сплату боргу (недоїмки), яка міститься в Інструкції №449, у п.5 відповідної вимоги має зазначатися дата набрання нею чинності, що заповнюється відповідною посадовою особою податкового органу при, зокрема, пред`явленні вимоги до органу державної виконавчої служби.

Матеріали справи підтверджують, що у п.5 вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12 березня 2020 року №Ф-2540-25У зазначено дату набрання нею чинності 16.11.2020 (а.с. 48).

В свою чергу, лист ГУ ДПС в Одеській області від 31.10.2022№24406/6/15-32-13-07-06 містить інформацію, що неузгоджену податкову вимогу про сплату недоїмки від 12 березня 2020 року №Ф-2540-25У ОСОБА_1 отримала 04.04.2020 особисто (а.с. 89).

З врахуванням правового регулювання ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Інструкції №449, вказана вимога набрала чинності 15.04.2020.

Судова колегія звертає увагу на суттєву обставину, що право оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) у позивача було до моменту її узгодження (набрання чинності) 15.04.2020.

Разом з тим, протиправні дії податкового органу щодо зазначення дати набрання чинності вимоги 16.11.2020, а не 15.04.2020 здійснено пізніше, а саме на етапі виконання вказаної вимоги, що позбавило ОСОБА_2 будь-якої можливості щодо захисту свого порушеного права в цій частині.

Слід зазначити, що вищевказаний лист податкового органу містить інформацію, що узгоджена вимога позивачу не направлялася.

Враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції вірно здійснив аналіз ст. 4, 18, 26 Закону України "Про виконавче провадження" та дійшов висновків, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень та здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України "Про виконавче провадження", зокрема, прийняти виконавчий документ до виконання та відкрити виконавче провадження не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа або повернути виконавчий документ без прийняття до виконання, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому, хоча державний виконавець має право перевірити виконавчий документ на відповідність вимог Закону України "Про виконавче провадження", водночас він не наділений повноваженнями надавати оцінку відомостям зазначеним у виконавчому документі, зокрема, що зазначеної дати набрання ним законної сили.

Формуючи такі висновки, суд першої інстанції належним чином встановив відсутність ознак протиправності в оскаржуваних постановах на момент їх прийняття, що знайшло свої відображення в резолютивній частині оскаржуваного рішення суду.

Проаналізувавши ст. 2, 242, 245 КАС України судова колегія дійшла висновку, що ефективність судового захисту прав та інтересів особи в адміністративному судочинстві включає ефективність розгляду та вирішення справи, ефективність способу захисту, ефективність судового рішення та ефективність його виконання. Усі ці складові можна охопити єдиним терміном «ефективне правосуддя», що виступає еталоном для оцінки судової гілки влади та є запорукою довіри до неї з боку громадян, а також інших суб`єктів.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Встановлення очевидних обставин порушення строків звернення з вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 12 березня 2020 року №Ф-2540-25У та відсутність законодавчо передбаченої можливості її оскарження як виконавчого документа після узгодження підтверджує, що навіть за відсутності протиправних дій Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо прийняття оскаржуваних постанов, підстав для існування виконавчого провадження №64555932 немає, а тому єдино можливим способом захисту порушеного права позивача є скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2021 ВП №64555932 та похідної за нею постанови про арешт коштів боржника від 10.06.2021 ВП № 64555932.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Судова колегія також погоджується з доводами суду першої інстанції щодо часткового відшкодування витрат на правничу допомогу 2000 грн поряд із заявленими 10 000 грн, враховуючи заявлені та задоволені позовні вимоги, складності справи тощо.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Окремо судова колегія звертає увагу представника апелянта Анісімової Анастасії Валеріївни на недопустимість стилю викладення поданої за її підписом апеляційної скарги, оскільки незгода з рішенням та правовими висновками суду першої інстанції має мати наслідок їх оскарження в суді апеляційної інстанції шляхом наведення виключно правових доводів на їх спростування.

Будь-які посилання шляхом зазначення про безглуздість висновків суду та порушення ним правил логіки в контексті сумнівів щодо кваліфікації судді, який розглянув дану справу мають ознаки вияву неповаги до суду, а отже порушення п.1 ч.5 ст. 44 КАС України.

Судова колегія звертає увагу, що у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що передбачено ч.2 ст. 149 КАС України, а тому ОСОБА_3 для уникнення вказаних наслідків слід виконувати обов`язки, визначені ст. 44 КАС України.

Крім того, здійснені ліричні відступи щодо того як представник апелянта вивчала помилки аргументації під час навчання не мають жодного значення для суду при оцінці наведених нею правових доводів.

Відповідно до ч.4 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 280, 281, 287 та 288 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 317, 320, 322, 325, 328, КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 16 грудня 2022 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко