Справа № 140/6307/22
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/6307/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - ГУ ПФУ в Тернопільській області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.07.2022 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Рішенням ГУ ПФУ в Тернопільській області від 19.07.2022 № 45 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 29 років. При цьому, до обрахунку страхового стажу не було включено період роботи з 29.12.2006 по 01.06.2009 продавцем у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ) у зв`язку із відсутністю даних про спірний період в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ОК-5).

Позивач зазначає, що у вказаний період відмовилася від ідентифікаційного коду з релігійних міркувань за рішенням суду. Листом від 09.08.2022 № 6879-5729/М-02/8-0300/22 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача, що спірний період можна внести до реєстру лише після проведення перевірки за заявою підприємця та подачі ним повторно звітності. Проте, цього зробити неможливо, оскільки ФОП ОСОБА_2 офіційно припинив підприємницьку діяльність у 2021 році.

Позивач не погоджується із такими діями відповідачів та зазначає, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісячно сплачені страхові внески. Порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків та неподачі звітності тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески. При цьому, адміністрування та контроль за сплатою внесків і подачі звітності страхувальником покладені законодавчо на органи ПФУ, а відсутність законодавчо визначених механізмів здійснення функцій держави в особі ПФУ щодо ведення реєстру застрахованих осіб не може бути перепоною у реалізації належного позивачу права на пенсійне забезпечення.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області від 19.07.2022 № 45 про відмову в призначенні пенсії за віком, та зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області призначити та виплачувати пенсію за віком з 18.04.2022, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 29.12.2006 по 01.06.2009.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 18).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 14.10.2022 № 1900-0902-7/30238 (а. с. 22-24) відповідач ГУ ПФУ в Тернопільській області позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з мотивів правомірності оскаржуваного рішення від 19.07.2022 № 45, прийнятого у зв`язку із відсутністю правових підстав для призначення пенсії за віком. При цьому, позивач у період перебування у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 з 29.12.2006 по 01.06.2009 відмовилася від ідентифікаційного номера з релігійних переконань, та цей період роботи не може бути врахований до страхового стажу позивача, оскільки у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані за вказаний період.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 14.10.2022 № 0300-0902-8/34329 (а. с. 28-33) представник відповідача ГУ ПФУ у Волинській області Олексюк О.П. позов також не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного рішення про відмову у призначенні пенсії. При цьому, ГУ ПФУ в Тернопільській області, приймаючи рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, не мало підстав для врахування періоду роботи з 29.12.2006 по 01.06.2009, оскільки відсутні відомості про позивача, як про застраховану особу, що містяться в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Крім того, ФОП ОСОБА_2 знаходився на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області з 01.12.2006, за грудень 2006 року відсутні дані про найману працю, за період 2007-2008 рр. ФОП ОСОБА_2 , який має найманих працівників, подано звітність та сплачено страхові внески. Зарахування до страхового стажу періоду роботи з 29.12.2006 по 01.06.2009 можливо після подання відомостей про застрахованих осіб та звітів щодо сум нарахованих внесків за період до 01.01.2011 лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою страхувальника та внесення до Реєстру застрахованих осіб на підставі наказу керівника відповідного територіального органу у десятиденний строк після узгодження результатів перевірки.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

03.11.2022 до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог (а. с. 53).

Згідно із частиною першою статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини восьмої статті 47 КАС України у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

Суд звертає увагу, що вказана заява позивача ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог за своїм змістом є фактично заявою про збільшення позовних вимог шляхом додаткового оскарження бездіяльності ГУ ПФУ у Волинській області щодо не внесення до системи персоніфікованого обліку відомостей щодо ОСОБА_1 за 2006-2008 рр., в т. ч. за період роботи у ФОП ОСОБА_3 , що не був предметом позову.

Разом з тим, оскільки у вказаній заяві відсутній виклад обставин, якими обґрунтовуються нові позовні вимоги, позивач не сплатила судовий збір в сумі 992,40 грн за подання заяви, що містить окремі самостійні вимоги немайнового характеру та не надала доказів її направлення іншим учасникам справи (при цьому, суд не бере до уваги долучені до заяви скріншоти щодо направлення документів з електронної пошти ОСОБА_4 , яка не є учасником цієї справи), тому вказана заява не підлягає прийняттю до розгляду судом, що не позбавляє права позивача звернутися до суду з окремим позовом, та розгляд цієї справи суд здійснює у межах позовних вимог, викладених у позовній заяві.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 КАС України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 12.07.2022 позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно із Законом № 1058-IV (а. с. 46).

Рішенням ГУ ПФУ в Тернопільській області від 19.07.2022 № 45 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV. З вказаного рішення вбачається, що страховий стаж позивача становить 28 років 07 місяців 29 днів при необхідному страховому стажі 29 років (а. с. 44). З розрахунку страхового стажу (а. с. 45) також вбачається, що період роботи з 29.12.2006 по 01.06.2009 згідно із трудовим договором (а. с. 11) не було зараховано до страхового стажу для призначення пенсії.

15.07.2022 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про причини відсутності у Реєстрі періоду роботи з 29.12.2006 по 01.06.2009 (а. с. 13).

Листом від 09.08.2022 № 6879-5729/М-02/8-0300/22 ГУ ПФУ у Волинській області на запит щодо відображення даних про страховий стаж за період з 29.12.2006 по 01.06.2009 повідомило позивача, що ОСОБА_1 у період перебування у трудових відносинах з 29.12.2006 по 01.06.2009 з ФОП ОСОБА_2 відмовилася з релігійних переконань від ідентифікаційного номера. Можливість внесення відомостей до системи персоніфікованого обліку на застрахованих осіб, котрі через релігійні переконання відмовилися від ідентифікаційного номера, надано в 2010 році. З метою приведення у відповідність відомостей, які накопичені в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, для запобігання виникнення ризику використання недостовірних даних при призначенні будь-яких соціальних виплат ФОП ОСОБА_2 спрямовано 02.08.2022 лист № 03000-0704-8/26356 щодо подання відомостей (а. с. 8-9).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами частин другої, четвертої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду документів, поданих позивачем 12.07.2022 для призначення пенсії за віком, встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 28 років 07 місяців 29 днів, а період перебування позивача у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 з 29.12.2006 по 01.06.2009 (протягом якого позивач відмовилася від РНОКПП з релігійних переконань) не зарахований до страхового стажу позивача для призначення пенсії з огляду на відсутність відповідних відомостей про позивача, як про застраховану особу, що містяться в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, до 01.01.2010 правила формування та подання до територіальних органів ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) були врегульовані Порядком формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 № 7-6, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10.08.2004 за № 1000/9599 (далі - Порядок № 7-6).

Згідно із пунктом 1.2 Порядку № 7-6 у цьому Порядку та у текстах бланків форм документів первинної звітності до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду терміни та скорочення вживаються у такому значенні: ІНДАНІ - Індивідуальні відомості про заробіток (дохід), страхові внески застрахованої особи; СПОВ - система персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб.

Підпунктом 1 пункту 1.3 Порядку № 7-6 передбачено, що звітність страхувальників до системи персоніфікованого обліку подається у такому порядку та в такі строки: страхувальник один раз на рік до 1 квітня поточного року згідно із затвердженим графіком подає до територіального органу Пенсійного фонду за місцем реєстрації комплект документів первинної звітності до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб за попередній рік. Перелік форм документів первинної звітності до СПОВ наведено у розділі 2 цього Порядку.

Відповідно до пункту 8.3 розділу 8 «Порядок формування документа «Індивідуальні відомості про застраховану особу» (ІНДАНІ) Порядку № 7-6 формування реквізитів документа ІНДАНІ здійснюється за такими правилами. Реквізит 02. Номер облікової картки застрахованої особи (далі - ЗО): вноситься десятирозрядний номер облікової картки фізичної особи, що відповідає ідентифікаційному коду згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів до Державної податкової адміністрації.

Тобто, за приписами Порядку № 7-6 в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми «ІНДАНІ» мав бути зазначений номер облікової картки застрахованої особи.

Судом встановлено, що 18.03.2008 ФОП ОСОБА_2 подав індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 (форми «ІНДАНІ») за 2007 рік із відображенням суми нарахованого заробітку (доходу) та сум страхових внесків з 01.01.2007 по 31.12.2007 (а. с. 36-37), та 23.01.2008 ФОП ОСОБА_2 подав індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 (форми 6 «ІНДАНІ») за 2008 рік із відображенням суми нарахованого заробітку (доходу) та сум страхових внесків з 01.01.2008 по 31.12.2008 (а. с. 41), при цьому, у вказаній формі звітності не зазначено номер облікової картки позивача.

Згідно із пунктом 6 розділу IV Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (далі - Положення № 10-1), відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих страхових внесків за період до 01 січня 2011 року подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою страхувальника, та вносяться до Реєстру застрахованих осіб на підставі наказу керівника відповідного територіального органу у десятиденний строк після узгодження результатів перевірки.

На думку суду, період перебування позивача у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 з 01.01.2007 по 31.12.2008 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача, оскільки вказаний період трудової діяльності підтверджується трудовим договором, укладеним 29.12.2016 між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрованим Любомльським районним центром зайнятості (а. с. 11), а нарахування заробітку та сплата страхових внесків підтверджується індивідуальним відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 (форми «ІНДАНІ») за 2007, 2008 рр. (а. с. 36-37, 41).

При цьому, суд враховує, що ФОП ОСОБА_2 припинив підприємницьку діяльність 27.07.2021, про що вказано у службовій записці від 12.10.2022 № 735/06-16 (а. с. 43), що унеможливлює проведення перевірки за заявою страхувальника ФОП ОСОБА_2 з метою внесення відомостей про ОСОБА_1 як застраховану особу за вказаний період відповідно до пункту 6 розділу IV Положення № 10-1. Проте, зазначена обставина не може бути підставою для не зарахування періоду роботи з 01.01.2007 по 31.12.2008 до страхового стажу позивача та відмови у призначенні пенсії за віком.

Разом з тим, до страхового стажу позивача не можуть бути зараховані періоди роботи у ФОП ОСОБА_2 з 29.12.2006 по 31.12.2006, з 01.01.2009 по 01.06.2009, позаяк у матеріалах справи відсутні відомості про сплату страхувальником ФОП ОСОБА_2 страхових внесків за позивача ОСОБА_1 як застраховану особу.

При вирішенні спору суд також враховує, що відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (зі змінами; далі - Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тобто, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком рішенням від 19.07.2022 № 45, яке було прийняте ГУ ПФУ в Тернопільській області відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, за принципом екстериторіальності.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач ГУ ПФУ в Тернопільській області безпідставно відмовив у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV, вказавши, що страховий стаж позивача, яка досягла 60-річного віку, становить 28 років 07 місяців 29 днів при необхідному страховому стажі не менше 29 років, та не зарахувавши до страхового стажу для призначення пенсії періоду перебування позивача у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 з 01.01.2007 по 31.12.2008. Відтак, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області від 19.07.2022 № 45 належить задовольнити.

Оскільки за приписами Порядку № 22-1 електронна пенсійна справа знаходиться в пенсійному органі за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, та такий орган здійснює нарахування та виплату пенсії, тому, на думку суду, належним відповідачем за позовними вимогами зобов`язального характеру є ГУ ПФУ у Волинській області.

Враховуючи визнання судом протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області від 19.07.2022 № 45 про відмову у призначенні пенсії та наявність у позивача необхідних умов для призначення пенсії за віком (а саме: досягнення 60-річного віку та наявність не менше 29 років страхового стажу, за умови зарахування до нього періоду роботи з 01.01.2007 по 31.12.2008), тому позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії підлягають задоволенню частково у спосіб зобов`язання відповідача ГУ ПФУ у Волинській області здійснити призначення та виплату позивачу пенсії за віком згідно із Законом № 1058-IV, з 18.04.2022 (дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV, позаяк позивач звернулася із заявою про призначення пенсії 12.07.2022, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку), зарахувавши до її страхового стажу період роботи з 01.01.2007 по 31.12.2008, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог (а саме: про зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди роботи у ФОП ОСОБА_2 з 29.12.2006 по 31.12.2006, з 01.01.2009 по 01.06.2009, оскільки у матеріалах справи відсутні відомості про сплату страхувальником ФОП ОСОБА_2 страхових внесків за позивача ОСОБА_1 як застраховану особу за цей період).

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, оскільки права позивача були порушені саме рішенням ГУ ПФУ в Тернопільській області від 19.07.2022 № 45, та зважаючи на часткове задоволення позову, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань вказаного відповідача судовий збір, сплачений в сумі 992,40 грн квитанцією від 21.09.2022 (а. с. 6, 17), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 496,20 грн.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову у призначенні пенсії від 19 липня 2022 року № 45.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, з 18 квітня 2022 року, зарахувавши до її страхового стажу період роботи з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2008 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, м. Тернопіль, Майдан Волі, 3, ідентифікаційний код 14035769) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх