Справа № 520/8606/22
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

14 грудня 2022 р. № 520/8606/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи клопотання представника Головного управління Національної поліції в Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (, вул. Ярославська, буд. 1/29, м. Харків, 61052) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області №159 о/с від 19 березня 2022 року;

- поновити майора поліції ОСОБА_1 №0087746 на посаді заступника начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (з обслуговування залізничної станції) Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області з 20 березня 2022 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 20 березня 2022 року по 14 жовтня 2022 року у сумі 100 032,72 грн. (без урахування обов`язкових відрахувань).

В обґрунтування позову зазначив, що 15.03.2022 року позивачем було подано начальнику Головного управління Національної поліції в Харківській області рапорт з проханням надати йому відпустку по догляду за дитиною в його багатодітній сім`ї, по досягненню дитиною 3-х років. Отримавши усну згоду свого начальницького складу на відпустку по догляду за дитиною по досягненню дитиною 3-х років, позивач екстрено евакуювався разом з сім`єю до іншого міста України. Виявивши вищезазначені обставини щодо звільнення позивача, з метою з`ясування всіх обставин справи та отримання копії відповідного рапорту про звільнення за власним бажанням від 19.03.2022 року був поданий до Головного управління Національної поліції в Харківській області адвокатський запит від 03.10.2022 року. На підставі викладеного просив задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду.

Сторони були належним повідомлені про відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача наголосив на тому, що 19.03.2022 ОСОБА_1 , за допомогою месенджеру "WhatsApp"направив рапорт про звільнення заступнику начальника СКЗ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, що підтверджується відповіддю від 04.11.2022 № 628/119- 64/2-1-2022 з відділення поліції № 1 (з обслуговування залізничної станції) Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області та в подальшому заступником начальника СКЗ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області рапорт про звільнення позивача було направлено до УКЗ ГУНП в Харківській області, що підтверджується відповіддю від 07.11.2022 № 3207вс/119-12/01-2022 з управління кадрового забезпечення ГУНП в Харківський області та скрін-шотом з месенджеру "WhatsApp". Позивач в рапорті про звільнення просив його звільнити з 19.03.2022, тобто з моменту написання рапорту про звільнення. За результатом розгляду добровільно та власноручно складеного позивачем рапорту про звільнення, Головним управлінням Національної поліції в Харківській області вказаний рапорт було задоволено та видано відповідний наказ (наказ ГУНП в Харківській області від 19.03.2022 № 159 о/с), яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) з 19.03.2022. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

У відповіді на відзиві представник позивача наголосив на протиправності дій відповідача. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Засобами системи "Електронний суд" до Харківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. Зазначене клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_1 був обізнаний про своє звільнення зі служби від 19.03.2022 за власним бажанням, адже відповідно до рапорту про звільнення, написаного власноруч позивачем, вбачається, що він вже з 19.03.2022 бажав бути звільненим від виконання обов`язків пов`язаних із займаною посадою у відділенні поліції № 1 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області. Отже строк на оскарження вказаного наказу починається з 20.03.2022. Отже кінцевим терміном для звернення з позовною заявою є 18.04.2022. Позовна заява зареєстрована Харківський окружним адміністративним судом 14.10.2022, про що на кожній сторінці позовної заяви внизу мається дата формування документа, що значно перевищує встановлений законодавцем строк на оскарження прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення. На підставі викладеного просив задовольнити клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

У відзиві на позовну заяву представник позивача наголосив, що як вже зазначалось в позовній заяві, лише 16.09.2022 року отримавши засобами поштового зв`язку поштове відправлення №039 від Головного управління Національної поліції в Харківській області позовну заяву ОСОБА_1 щодо стягнення з нього вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації, яких не закінчився (справа № 520/7377/22) разом з відповідними додатками, з витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області №159 о/с, з яких було встановлено, що майора поліції ОСОБА_1 /0087746/, заступника начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (з обслуговування залізничної станції) Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, було звільнено зі служби від 19.03.2022 року. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 258 КАС України, суд зазначає, що розгляд клопотання про залишення позовної заяви без розгляду здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Суд зазначає, що згідно п.17 ч. ст. 4 КАС України, публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Для звернення до адміністративного суду з позовами у спорах за участю суб`єктів владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства та позовами у спорах, що виникають у зв`язку з проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу, встановлюється тримісячний строк з дня, коли особа дізналася або мала дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. ОСОБА_1 в рапорті на звільнення від 19.03.2022 вказано про те, що він просить його звільнити зі служби з 19.03.2022, тобто в день написання рапорту про звільнення.

Відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 19.03.2022 № 159 о/с на підставі рапорту ОСОБА_1 останнього було звільненого, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77

Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідач в свою чергу, не заперечуючи про звільнення ОСОБА_1 з лав Національної поліції, за бажанням ОСОБА_1 від 19.03.2022 видав наказ про звільнення останнього, та 19.03.2022 за допомогою месенджера"WhatsApp" позивача було проінформовано, що його звільнено на підставі наказу ГУНП вХарківській області від 19.03.2022 № 159 о/с, що підтверджується скрін-шотом з вищезазначеного месендежра.

Відповідно до відповіді, як з УКЗ ГУНП в Харківській області 07.11.2022 № 3207вс/119-12/01-2022 так і з відділення поліції № 1 (з обслуговування залізничної станції) Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області встановлено від 04.11.2022 №628/119-64/2-1-2022, ОСОБА_1 , рапорт про звільнення зі служби за власним бажанням подавався за допомогою месенджера "WhatsApp" заступнику начальника СКЗ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, а від заступника СКЗ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області був надісланий в УКЗ ГУНП в Харківській області, що підтверджується скрін-шотом з месенджера "WhatsApp".

Таким чином, ОСОБА_1 був обізнаний про своє звільнення зі служби від 19.03.2022 за власним бажанням, адже відповідно до рапорту про звільнення, написаного власноруч позивачем, вбачається, що він вже з 19.03.2022 бажав бути звільненим від виконання обов`язків пов`язаних із займаною посадою у відділенні поліції № 1 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області.

Отже строк на оскарження вказаного наказу починається з 20.03.2022. Кінцевим терміном для звернення з позовною заявою є 18.04.2022. Позовна заява зареєстрована Харківський окружним адміністративним судом 14.10.2022, про що на кожній сторінці позовної заяви внизу мається дата формування документа, що значно перевищує встановлений законодавцем строк на оскарження прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення.

Суд наголошує, що частиною 5 ст. 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Положення статті 122 КАС України пов`язують початок перебігу строку на звернення до суду саме з тим моментом, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав.

Таким чином, чинне законодавство обмежує право позивача на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, визначено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків пов`язане з необхідністю досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 року у справі "Мушта проти України" зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Отже, дотримання строку звернення з позовом, є однією з умов реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову, апеляційної, касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку та у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення з поважних причин.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у своїй постанові від 13.11.2018 року по справі № 804/958/17.

Позивач не навів особливих і непереборних обставин суттєвого та переконливого характеру, які позбавляли можливості або перешкоджали його зверненню до адміністративного суду з цим позовом у встановлені Законом строки.

Клопотання про поновлення строку звернення до суду позивач або представник позивача не подавав.

Враховуючи те, що дотримання процесуальних строків є обов`язком сторін, то оцінюючи обставини, на які позивач посилається у позовній заяві та заяві, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За приписами ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Керуючись ст. 122, 123, 240, 243, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Головного управління Національної поліції в Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду по справі №520/8606/22 задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (, вул. Ярославська, буд. 1/29, м. Харків, 61052) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Н.А. Полях