Справа № 280/2056/22
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 280/2056/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Запорізької митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 р. (суддя: Конишева О.В) в адміністративній справі №280/2056/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УТД ТЕХПРОМ" до Запорізької митниці, про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УТД ТЕХПРОМ" звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати складену відповідачем картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА112080/2021/000465 від 21 грудня 2021 р.; визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UА112080/2021/000084/2 від 21 грудня 2021 р.

В обгрунтування позову зазначило, що ним було надано всі передбачені чинним законодавством документи на підтвердження заявленої митної вартості товару. Посилання митного органу на виявлені під час перевірки документів розбіжності, є безпідставними.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву ТОВ "УТД ТЕХПРОМ" задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем. Посилаючись на порушення судом норм матеріального права, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Скарга обгрунтована наявністю розбіжностей у поданих позивачем документах, в зв`язку з чим у митниці виник обгрунтований сумнів щодо правильності визначення митної вартості поставленого товару за митною декларацією №UA112080/2021/015122 від 20 грудня 2021 р.

Письмовий відзив від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і

обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як встановлено судом першої інстанції, 03 грудня 2021 р. між ТОВ "УТД ТЕХПРОМ" (Покупець) та ООО «БИМС СТРОЙ» (Продавець) укладено договір поставки товару №RU-UK/5, відповідно до п. 1.1. якого Продавець зобов`язується передавати Покупцю у власність вироблену Продавцем будівельну балку в асортименті, кількості та строки, погоджені Сторонами у специфікаціях, що є додатками до Договору, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати Товар відповідно до умов Договору.

Для проведення митного оформлення товару, поставленого за вищевказаним контрактом позивачем подано митну декларацію № UA112080/2021/015122 від 20 грудня 2021 р., в якій зазначено метод визначення митної вартості товару за ціною угоди (перший метод). Для підтвердження митної вартості товару позивачем до декларації додано: інвойси від 03 грудня 2021 р. № 145, № 146; автомобільні транспортні накладні СMR від 15 грудня 2021 р. № 136, № 137; Swift від 07 грудня 2021 р.; рахунки-фактури від 17 грудня 2021 р. № 336, № 337; специфікації від 03 грудня 2021 р. № 1, № 2; договір поставки товару від 03 грудня 2021 р. № RU-UK/5; договір на надання транспортно-перевізних послуг на перевезення вантажів в міжнародному автомобільному сполученні від 13 грудня 2021 р. № 1312; договора-заявки на транспортування вантажів від 13 грудня 2021 р. № 13/12/1, № 13/12; копія митної декларації країни відправлення від 15 грудня 2021 р. №10013160/151221/3037403.

Митницею витребувано у позивача додаткові документи, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Підставами для витребування додаткових документів стало, те, що: 1) згідно специфікації від 03 грудня 2021 р. № 1, п. 4.4 контракту від 03 грудня 2021 р. № RU- UK/5, Продавець надає покупцю сертифікат якості, який до митного оформлення не надавався; 2) за ЕМД виробником товару є ООО "БИМС СТРОЙ", однак документального підтвердження щодо цього не надано; 3) наданий банківський платіжний документ від 07 грудня 2021 р. не містить посилання на інвойси від 03 грудня 2021 р. № 145, 146; 4) в інвойсах від 03 грудня 2021 р. № 145, 146, відсутні банківські реквізити покупця (IBAN, код IC/SWIFT); 5) відповідно до п. 1.1 контракту від 03 грудня 2021 р № RU-UK/5, Продавець зобов`язується передати товар в строки, узгоджені в специфікації, однак в специфікаціях від 07 грудня 2021 р. № 1, 2 вони не зазначені.

На запит митниці позивачем було надано сертифікат відповідності №RU.MCC.175.351.35835 та лист ТОВ «УТД ТЕХПРОМ», які на думку митниці не містять жодної цінової інформації, а тому не можуть бути використані для підтвердження заявленої митної вартості товару.

21 грудня 2021 р. Запорізькою митницею складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА112080/2021/000465 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА112080/2021/000084/2, які оскарженні позивачем в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було надано усі необхідні документи для підтвердження митної вартості заявленого до митного оформлення товару за контрактом №RU-UK/5 від 03 грудня 2021 р. Обставини наявності розбіжностей в поданих позивачем документах та неможливість застосування основного методу не відповідають дійсності. Також суд вказав на безпідставність використання митним органом даних митної декларації № UА 112080/2021/006039 від 13 вересня 2021 р., при визначенні вартості заявленого позивачем до митного оформлення товару.

Колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України (далі - МК України).

Відповідно до частини 1 статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з частиною 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина 2 статті 53 МК України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

За приписами частини восьмої статті 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Верховний Суд при прийнятті рішень по справам про коригування митної вартості неодноразово висловлювався про те, що у процедурах контролю за митною вартістю товару, предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Затребувані митницею у позивача сертифікат якості та документи про підтвердження виробника товару, не передбачені статтею 53 МК України та не мають відношення до числових показників митної вартості. Водночас, позивачем було надано відповідачу сертифікат відповідності № RU.MCC.175.351.35835 та експортну декларацію в якій вказано, що виробником товару є ООО "БИМС СТРОЙ".

Відсутність в платіжному дорученні від 07 грудня 2021 р. посилання на інвойси №145,146 від 03 грудня 2021 р., при умові наявності посилання на контракт від 03 грудня 2021 р. № RU-UK/5 та специфікації від 03 грудня 2021 № 1,2, не свідчить про не підтвердження оплати позивачем заявленого до митного оформлення товару. В інвойсах №145,146 від 03 грудня 2021 р. зазначено банківський рахунок та всі інші необхідні для оплати реквізити продавця.

Зауваження митниці щодо не зазначення у специфікаціях строку поставки товару, як це передбачено п. 1.1 контракту від 03 грудня 2021 р. № RU- UK/5, також не стосується числових показників митної вартості імпортованого товару.

Викладене свідчить, що для оформлення товару за першим методом, позивачем було надано всі передбачені чинним законодавством документи для підтвердження його ціни.

При здійсненні коригування вартості заявленого позивачем у митній декларації №UA112080/2021/015122 від 20 грудня 2021 р. товару, відповідач використав наявну в нього інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей товару за митною декларацією № UА 112080/2021/006039 від 13 вересня 2021 р.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Верховний Суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись суб`єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та вчиненні дій та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень, дій, є, зокрема, критерій законності, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб`єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. У спорах про оскарження акта індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, який стосується прав та обов`язків особи, суд при вирішенні справи має надати повну та об`єктивну правову оцінку такому акту.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо недоведеності митним органом обґрунтованості коригування митної вартості заявленого позивачем до митного оформлення товару, на підставі даних митної декларації №UА 112080/2021/006039 від 13 вересня 2021 р.

Викладене свідчить про протиправність складеної Запорізькою митницею картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА112080/2021/000465 від 21 грудня 2021 р. та винесеного рішення про коригування митної вартості товарів №UА112080/2021/000084/2 від 21 грудня 2021 р.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 р. в адміністративній справі №280/2056/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 07 грудня 2022 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно пункту 10 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий