Справа № 420/3151/22
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/3151/22
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправною та скасувати постанову ВП № 65768123 від 21.01.2022 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

В обґрунтування позову зазначалось, що органом пенсійного забезпечення покладені судом зобов`язання виконані у повному обсязі, в порядку встановленому чинним законодавством та в межах повноважень, покладених на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Позивач звертав увагу, що виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 31.05.2021 в сумі 130516,83 грн. буде здійснена ОСОБА_1 після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження у м. Одесі, відмовлено у задоволені позову.

Не погоджуючись з таким рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що накладення штрафу за невиконання судового рішення може мати місце лише за умови, що боржник його не виконав без поважних причин. Апелянт стверджує, що рішення ним виконано у повному обсязі з огляду на наявні повноваження, а суд першої інстанції залишив поза увагою, що виплата нарахованої доплати буде здійснена після виділення коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України. При цьому апелянт з посиланням на судову практику звертає увагу, що відсутність фінансового забезпечення не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надано.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 року у справі № 420/3175/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено.

Вказаним рішенням визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 404 від 19 січня 2021 року, наданої Управлінням служби безпеки України в Одеській області станом на 05.03.2019 року, у відповідності до положень постанови Кабінет Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 404 від 19 січня 2021 року, наданої Управлінням служби безпеки України в Одеській області, станом на 05.03.2019 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

10.06.2021 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косютою В.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65768123 за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду №420/3175/21, виданим 26.05.2021 року, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 404 від 19 січня 2021 року, наданої Управлінням служби безпеки України в Одеській області, станом на 05.03.2019 року, із врахуван ням раніше виплачених сум.

Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з моменту винесення постанови. Цією ж постановою стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 24000 грн.

Листом від 23.06.2021 року за вих. №1500-0405-5/79646 Про виконання рішення ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 по справі №420/3175/21, яке набрало законної сили 12.05.2021, ОСОБА_1 12.05.2021 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Управління СБУ в Одеській області від 19.01.2021 № 404 станом на 05.03.2019. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2021 становить 16392,18 грн.

Боржник також зазначив, що погашення заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду, здійснюватиметься в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. У зв`язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1279 Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги, починаючи з 1 квітня 2021 року асигнування з державного бюджету, які виділяються для забезпечення пенсійних виплат, розподіляє та спрямовує на фінансування пенсій та інших виплат Пенсійний фонд України. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 31.05.2021 в сумі 130516,83 грн. буде здійснена Пенсійним фондом України після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України. Інформація про виконання рішення по справі №420/3175/21 Головним управлінням внесена до реєстру судових рішень. Враховуючи викладене, відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України від 02.06.2016 № 1404 Про виконавче провадження, ГУ ПФУ в Одеській області просило закінчити виконавче провадження по виконавчому листу № 420/3175/21, виданому 26.05.2021 Одеським окружним адміністративним судом.

21.01.2022 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти В.І. за невиконання рішення суду на позивача було накладено штраф у розмірі 5100 грн.

Не погоджуючись із постановою державного виконавця про накладення штрафу за невиконання рішення суду позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Суд зазначив, що боржник зобов`язаний надавати державному виконавцю докази, які достеменно підтверджують невиконання рішення суду з поважних причин, зокрема, через відсутність коштів. Повна відсутність інформації у державного виконавця щодо обсягу коштів, які надійшли на виконання судових рішень, обсягу коштів, які сплачені позивачем стягувачам в порядку черговості надходження судових рішень, що набрали законної сили, свідчить про непрозорість процесу задоволення позивачем вимог стягувачів у виконавчих провадженнях та робить неможливим для державного виконавця оцінити поважність причини невиконання судового рішення в конкретному виконавчому провадженні.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У ч.2 та ч.4 ст.372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі зокрема таких виконавчих документів як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Статтею 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Під час здійснення виконавчого провадження виконавець має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 4 ст. 19 Закону №1404-VIII сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч.8 ст.19 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч.1 ст.63 Закону № 1404-VII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.63 Закону №1404-VIII).

У ч.1 ст.75 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови невиконання судового рішення без поважних причин, а боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Разом із тим, поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 360/3573/20.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення спірної постанови слугувало те, що станом на час її винесення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не виконано рішення суду у справі № 420/11104/21 в частині виплати донарахованої суми пенсії за період з 01.04.2019 по 31.05.2021 рр. у сумі 130516,83 грн.

Позивач у листі № 1500-0405-5/79646 від 23.06.2021 року, направленому відповідачеві, зазначає про те, що на думку ГУ ПФУ в Одеській області покладені судом обов`язки виконані у повному обсязі та просив закінчити виконавче провадження. (арк.спр.14).

Колегія суддів звертає увагу, що пенсійні виплати здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має. Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від територіального органу Пенсійного фонду України.

При цьому, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Водночас невиконання судового рішення ГУ ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 07.11.2019 у справі № 420/70/19, від 23.04.2020 у справі № 560/523/19 та від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, від 13.10.2021 у справі № 360/4708/20 та від 13.10.2021 у справі № 360/4705/20.

На підставі наведеного, слід зазначити, що обставини, на які посилається ГУ ПФУ в Одеській області, в своїй сукупності свідчать, що невиплата в повному обсязі перерахованої пенсії не зумовлена недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків.

В свою чергу колегія суддів звертає увагу, що ГУПФУ в Одеській області у листі № 1500-0405-5/79646 від 23.06.2021 року зазначило достатньо інформації щодо стану виконання судового рішення та підстави з яких воно не може бути повністю виконане.

Тобто покладений на боржника обов`язок письмово повідомити виконавця про повне чи часткове виконання рішення та інші обставини, що мають відношення до процесу виконання рішення позивачем було виконано.

З матеріалів справи вбачається, що ГУПФУ в Одеській області інформацію щодо стану виконання рішення суду по справі №420/3175/21 надало виконавцю 23.06.2021 р., однак постанова про накладення штрафу була винесена лише 21.01.2022 р., тобто через сім місяців, однак старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на момент винесення такої постанови не було з`ясовано обставини щодо виконання рішення суду станом на момент винесення такої постанови.

Судова колегія зазначає, що боржник зобов`язаний надавати державному виконавцю інформацію та докази, які підтверджують виконання чи невиконання рішення суду, що було зроблено позивачем 23.06.2021 р., однак у разі відсутність необхідної інформації у державного виконавця щодо виконання рішення суду або відсутності належних доказів щодо не можливості виконати таке рішення, зокрема, встановити обсяг коштів, які надійшли на виконання судових рішень та обсяг коштів, які сплачені позивачем стягувачам в порядку черговості надходження судових рішень, що набрали законної сили, державний виконавець з метою перевірки такої інформації може самостійно витребовувати документи, необхідні для встановлення факту виконання чи невиконання судового рішення чого у даному випадку.

Однак, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) протягом 7 місяців не було витребувано у Пенсійного фонду відповідних документів з метою перевірки такої інформації.

При цьому, постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21.01.2022 р. ВП №65768123 про накладення штрафу не містить обґрунтувань з яких державний виконавець дійшов висновку про невиконання боржником рішення суду, оскільки в листі ГУПФУ в Одеській області зазначено, що на їх думку рішення суду є виконаним.

Слід зазначити, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття, чого в цій справі відповідачем зроблено не було.

Таким чином, судова колегія вважає, що апелянтом надано боржнику державному виконавцю відповідні докази вжиття заходів щодо повного виконання рішення суду, однак відповідачем в свою чергу з порушенням строків встановлених ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про накладення штрафу, яка не містить доводів та мотивів з яких державний виконавець дійшов висновку про не виконання боржником рішення суду, а тому висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Отже, судом першої інстанції не взято до уваги, що покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на боржника, а невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється Пенсійним фондом України (головним розпорядником бюджетних коштів), не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічний правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 18.06.2019 року по справі №826/721/16.

Апеляційний суд погоджується із доводами апелянта та доходить до висновку щодо наявності підстав для задоволенні позову, так як виплата боргу буде здійснена ГУПФ України в Одеській області після отримання відповідного фінансування.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неповністю з`ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим рішення суду підлягає скасуванню, а позовні вимоги до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 287, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21.01.2022 року ВП№65768123 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець